Справа № 148/1136/23
Провадження №11-кп/801/785/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши в місті Вінниці у порядку письмового провадження апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 червня 2023 року про продовження заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 червня 2023 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, терміном на 60 днів, тобто до 19.08.2023 включно.

Мотивуючи прийняте рішення зазначено, що в судовому засіданні прокурором доведено продовження існування ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу, та на даному етапі провадження застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання процесуальних рішень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ставиться питання про скасування ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 червня 2023 року. Просить винести своє рішення, яким змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду винесена без урахування всіх фактичних обставин справи, прокурором в судовому засіданні не доведено обставини для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має хронічні захворювання, які можуть ускладнитись в умовах ізоляції без неналежного лікування. Також обвинувачений визнає вину та відшкодував заподіяну шкоду.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_7 та захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подали заяви про здійснення апеляційного провадження за їх відсутності, що відповідно до ст. 422-1 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Висновки суду про необхідність продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як вбачається з ухвали суду, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у вигляді тривалого позбавлення волі, що було враховано при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовженні його строку, встановлені початкові ризики на даний час не зменшились, зокрема обвинувачений з огляду на санкції статті обвинувачення зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його наслідків, тяжкість покарання за вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не має стабільного доходу та постійного місця роботи, зареєстрований у м. Донецьк, також не має стійких соціальних зв`язків, та стримуючих факторів оскільки не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючий, тому рішення суду щодо продовження строку запобіжного заходу є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, так як у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

Крім того, захисником обвинуваченого не надано суду переконливих доказів щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. 404, 405, 406, 407, 419, 422-1 КПК України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 червня 2023 року про продовження заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: