Справа № 946/2789/23
Провадження № 1-кс/946/864/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000501, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Встановлено, що 20.04.2023 до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те що 20.04.2023 о 13:35 хвилин невстановлена особа чоловічої статті знаходячись в приміщенні магазину "Економ" розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Болградська 80, в період дії воєнного стану, відкрито заволоділа товарно-матеріальним цінностями магазину "Економ", тим самим заподіявши матеріальний збиток на суму 355 гривень..

Так, 20.04.2023 в ході проведення огляду місця події в період з 14 години 45 хвилин по 15 години 05 хвилин в ході огляду приміщення торгівельної зали магазину «Економ» ФОП ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено предмет злочину а саме сковорідку марки «Edenberg» модель EB-9155 з литого алюмінію з гранітним антипригарним покриттям, розміром 26 см, сірого кольору, яка упакована до сейф пакету PSP 4021967.

Також, 20.04.2023 о 14:40 годин встановлено місце знаходження особи яка скоїла вказаний злочини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кілія, Одеської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий, який знаходився в автобусні маршрутці рейсом Ізмаїл-Кілія за адресою м. Ізмаїл, вул. Лісна, 5, та на підставі ст. 208 КПК України, затримано згідно до п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст.236 КПК України, у присутності понятих оперуповноважений ВКП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснив обшук затриманої особи ОСОБА_7 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» J5 Prime модель SMG570F, іmei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 серійний номер НОМЕР_3 в корпусі чорного та сірого кольору; шкіряний гаманець коричневого кольору в середні якого знаходиться паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; банківська картка Приватбанк Універсальна, НОМЕР_4 дійсна до 01/27; дорожня сумка чорного кольору з елемента бежевого кольору марки «Club Fitnes».

Як зазначає слідчий в клопотанні, оскільки вказані речі: сковорідка, мобільний телефон шкіряний гаманець, банківська карта мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні та необхідні для призначення та проведення відповідних експертиз, виникла необхідність накласти арешт на вказане майно.

Слідчий у судовому засіданні зазначив, що в дорожню сумку було сховано викрадене майно, а отже це є речовим доказом. Частково підтримав клопотання. Просить накласти арешт на сковорідку та сумку. На арешті іншого майна не наполягає.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання частково, не проти накладення арешту на сковороду. Проте заперечує у частині арешту майна на особисті речі підозрюваного, оскільки вони не мають відношення до даного кримінального правопорушення та не можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Власник майна (сковороди) ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи були сповіщена належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина. Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Згідно вимог ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст.2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Крім того, слідчим суддею враховуються розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для інших осіб.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про арешт майна задовольнити та накласти арешт частково, а саме на сковорідку марки «Edenberg» модель EB-9155 з литого алюмінію з гранітним антипригарним покриттям, розміром 26 см, сірого кольору, яка упакована до сейф пакету PSP 4021967 та дорожню сумку чорного кольору з елемента бежевого кольору марки «Club Fitnes».

Однак, з клопотання слідчого не вбачається, та ним не було доведено наявність підстав для арешту вилученого майна у ОСОБА_7 у вигляді мобільного телефону марки «Samsung Galaxy» J5 Prime модель SMG570F, іmei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 в корпусі чорного та сірого кольору, шкіряного гаманця коричневого кольору в середні якого знаходиться паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , банківської картки Приватбанк Універсальна, НОМЕР_4 , яка дійсна до 01/27, тому в цій частині клопотання слідчого не підлягає задоволенню. Вказані речі в даному випадку не можуть нести ніякої доказової інформації для досудового розслідування №0000501, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Слідчим суддею враховуються розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для інших осіб.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що з пояснень слідчого не вбачається наявність підстав для арешту транспортного засобу із забороною використання та зберігання, а також те, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що вилучене майно: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» J5 Prime модель SMG570F, іmei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 в корпусі чорного та сірого кольору, шкіряний гаманець коричневого кольору в середні якого знаходиться паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , банківська картка Приватбанк Універсальна, НОМЕР_4 дійсна до 01/27 підлягає негайному поверненню власнику, уповноваженій ним особі або особі, у якої воно було вилучено.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт вилучене майно, а саме:

- сковорідку марки «Edenberg» модель EB-9155 з литого алюмінію з гранітним антипригарним покриттям, розміром 26 см, сірого кольору, яка упакована до сейф пакету PSP 4021967;

- дорожню сумку чорного кольору з елемента бежевого кольору марки «Club Fitnes».

В іншій частині клопотання відмовити.

Негайно повернути власнику, уповноваженій ним особі або особі, у якої воно було вилучено наступне майно: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» J5 Prime модель SM G570F, іmei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 в корпусі чорного та сірого кольору, шкіряний гаманець коричневого кольору в середні якого знаходиться паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , банківська картка Приватбанк Універсальна, НОМЕР_4 дійсна до 01/27.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення або отримання.

Повний текст ухвали буде проголошено 26.04.2023р. о 13:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1