ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/374/23 Справа № 694/1760/22 Категорія: ч.2 ст.121 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.03.2023, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м.Ватутіне Черкаської області, громадянина України, раніше судимого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.06.2002 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до 4-х років позбавлення волі. 14.01.2006 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 30.01.2008 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі. 14.02.2019 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 25.05.2020 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки. Судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,

визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді 8 /восьми/ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахується з моменту фактичного затримання з 07.07.2022 року (згідно ухвали слідчого судді від 07.07.2022 року).

До строку відбування покарання зарахований час перебування ОСОБА_8 під вартою з 07.07.2022 року по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_8 , до набрання чинності вироком залишений без змін - у вигляді тримання під вартою.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку районного суду обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те що він 04 липня 2022, приблизно о 13-30 годині, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за приміщенням магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , маючи умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , в ході сварки після сумісного розпиття алкогольних напоїв, наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в область носоглотки, один удар кулаком правої руки в область голови зліва, не менше двох ударів ногою в область ребер з правого боку, від чого останній присів та відсунувся до металевих дверей з виступаючим металевим скоблем, які лежали на земляному покритті. Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 один удар ногою в область голови, від чого останній вдарився головою об металеву скобу дверей, та продовжував притискати ногою голову ОСОБА_10 до цієї металевої скоби. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_10 отримав, згідно до висновку експерта №05-9-02/174 від 06.07.2022 року, черепно-мозкову травму у вигляді крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочка, переломи кісток черепа, крововиливи в м`які покрови голови з внутрішнього боку, винці на верхній та нижній повіках правого ока, на спинці носа, на верхній повіці лівого ока в лівій підочній ділянці, на лобі зліва, садко на підборідді злів, крововиливи в жирову клітковину правої щоки та вилочної ділянки справа, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Крім того, внаслідок нанесених ОСОБА_8 ударів ОСОБА_10 , у відповідності до вказаного висновку експерта, отримав переломи 2, 3, 7, 8, 9, 10 ребер справа та 2, 3, 4, 5, 6 ребер зліва, перелом лівої плечової кістки, які носять ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, та садна на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, які носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Внаслідок тяжких тілесних ушкоджень - черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочка, перелому кісток черепа, - ОСОБА_10 помер на місці.

Не погоджуючись з вироком районного суду в апеляційній скарзі та в доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_8 порушує питання про скасування вироку районного суду. Просить перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.121 КК України на ст.119 КК України. При цьому зазначає, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів, які доводять його не причетність і не винуватість до загибелі людини. Вважає, що при дослідженні доказів, районний суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, а висновки викладені в судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Його затримання та арешт було здійснено незаконно, адвоката йому надано не було. Також вказує про те, що потерпілий його словесно образив, однак при нанесенні потерпілому удару, умислу позбавляти його життя обвинувачений не мав. Він ( ОСОБА_11 ) зразу викликав швидку допомогу, почав робити штучне дихання, що свідчить про те, що в обвинуваченого не було умислу на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що причинило смерть потерпілого, а тому вважає, що його дії слід кваліфікувати, як вбивсто по необережності. При цьому вказує, що місцевий суд не взяв до уваги, що саме потерпілий своїми діями спровокував його, що призвело до неконтрольованого психічного стану. Дані обставини не були враховані місцевим судом при розгляді матеріалів кримінального провадження, а від так вважає, що його дії слід перекваліфікувати з ч.2 ст.121 КК України на ст.119 КК України та призначити покарання з врахуванням пом`якшуючих покарання обставин.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та потерпілу, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Дії ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, судом кваліфіковано вірно.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом першої інстанції досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Як свідчать матеріали кримінальної провадження і дані журналу судового засідання, органом досудового розслідування й судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого, що вирок ґрунтується на припущеннях, викладені в ньому обставини не відповідають фактичним обставинам, відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на умисел ОСОБА_11 щодо заподіяння потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть, є необгрунтваними, які не заслуговують на увагу та спростовуються доказами покладеними в основу обвинувачення визнаного судом доведеним.

Немає підстав вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Ці заперечення обвинувачення були детально розглянуті судом першої інстанції та спростовані наведеними у його вироку доказами, а саме показами свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що працює лікарем, з обвинуваченим та загиблим не знайомий. 04.07.2022 року він прихав на автівці швидкої допомоги за викликом до магазину «Продукти» у с.Неморож. У дворі магазину справа знаходилися якісь дерев`яні вироби, біля них лежав чоловік весь крові, обвинувачений намагався робити йому штучне дихання та кричав «очнись». Відсунувши в сторону чоловіка, який лежав, свідок провів його огляд, побачив відкриту черепно-мозкову травму, встановив, що відсутнє серцебиття та дихання і констатував смерть. ОСОБА_8 сказав, що вони разом з загиблим вживали спиртне, останній впав, вдарився об металеві двері, що були поруч. Також свідок пояснив, що на грудній клітині загиблого було багато крові, проте відкритих ран не було. Жодних маніпуляцій медичних, окрім огляду, свідок не проводив.

Згідно показів свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що ОСОБА_8 і ОСОБА_10 знає як жителів с.Неморож, сама працює продавчинею у магазині «Продукти» у цьому ж селі. На початку липня 2022 року вранці до магазину прийшли ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , вони придбали горілку та пішли. Коли ОСОБА_13 виходила на задній двір магазину до туалету, вона бачила, що ОСОБА_8 з ОСОБА_10 сиділи на дворі за столиком та розпивали спиртне. На їх прохання свідок продала їм ще пляшку горілки і чіпси. Біля 14-00 години приїхав господар магазину, ОСОБА_13 вийшла на задній двір винести сміття. Там побачила, що ОСОБА_10 лежить на землі весь закривавлений, метрах в двох від нього сидів за столом ОСОБА_8 , який сказав, що викликав швидку.

Показами потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що ОСОБА_10 є її батьком, ОСОБА_8 знає як односельця. ЇЇ батько працював разом з обвинуваченим у с.Водяники і між ними були нормальні відносини. 04 липня 2022 року вдень вона знаходилася вдома, за місцем свого проживання. До неї прийшов брат її батька, ОСОБА_10 , та повідомив, що біля магазину батько випивав з ОСОБА_8 , вони посварилися, ОСОБА_10 впав, забив сильно голову, та від цього помер. Останній раз потерпіла бачила батька ввечері напередодні, коли він уходив на роботу.

Згідно показів свідка ОСОБА_14 , який пояснив суду, що ОСОБА_10 є батьком його жінки, ОСОБА_8 він також непогано знає, бо проживають в одному селі. 04 липня 2022 року ОСОБА_14 зранку їздив на роботу, повертаючись додому, зустрів ОСОБА_15 , яка повідомила йому, що ОСОБА_10 загинув. Разом з ОСОБА_16 свідок побіг до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », там на порозі заднього входу сидів ОСОБА_8 і плакав, ОСОБА_10 лежав на землі. ОСОБА_8 був у стані сп`яніння, сказав, що ОСОБА_10 впав і вбився. Також свідок пояснив, що грудна клітина та голова ОСОБА_10 були в крові, а коли переносили труп, він побачив, що ліва рука зламана. Поруч з трупом були металеві двері з завісом, на дверях та на завісі була кров.

Крім того винуватість ОСОБА_11 у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 04.07.2022 року - земельної ділянки за магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , де було виявлено труп ОСОБА_10 , фототаблицю до нього (Т.1 а.с.83-91);

- даними висновку експерта №05-9-02/174 від 06.07.2022 року, з якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_10 є черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочка, переломи кісток черепа. Смерть ОСОБА_10 настала більше 24 годин до моменту дослідження трупу. При експертизі трупу виявлені такі тілесні ушкодження: черепно-мозкову травму у вигляді крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочка, переломи кісток черепа, крововиливи в м`які покрови голови з внутрішнього боку, винці на верхній та нижній повіках правого ока, на спинці носа, на верхній повіці лівого ока в лівій підочній ділянці, на лобі зліва, садко на підборідді злів, крововиливи в жирову клітковину правої щоки та вилочної ділянки справа, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Крім того, переломи 2, 3, 7, 8, 9, 10 ребер справа та 2, 3, 4, 5, 6 ребер зліва, перелом лівої плечової кістки, які носять ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, та садна на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, які носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих тупих предметів, чи при ударі об такі предмети за кілька десятків хвилин до настання смерті ОСОБА_10 . При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_10 виявлено етиловий спирт в кількості 3,94 проміле, що відносно живих осіб відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння (Т.1, а.с. 97-99);

- даними протоколу додаткового огляду місця події від 06.07.2022 року - території біля магазину «Продукти» по вул. Звенигородській,11 у с.Неморож Звенигородського району Черкаської області та фото таблицю до протоколу де ОСОБА_11 наносив тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 (Т.1 а.с. 101-1116);

- даними висновку експерта №05-9-01/243 від 07.07.2022 року, згідно до якого у ОСОБА_8 маються тілесні ушкодження у вигляді саден на задній поверхні грудної клітини справа, на правому передпліччі, які спричинені дією тупого твердого предмету, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень,утворилися за 4-6 діб до моменту обстеження та не характерні для самозахисту (Т.1 а.с. 119);

- даними протокола огляду трупа ОСОБА_10 від 07.07.2022 року з план-схемою розташування тілесних ушкоджень та фото таблицею (Т.1 а.с.137-150);

- даними протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 07.07.2022 року з відеозаписом з якого вбачається, що ОСОБА_11 розказав та показав про обставини події, яка мала місце 04.07.2022, при цьому продемонстрував, як він ( ОСОБА_11 ) завдає потерпілому ОСОБА_10 декілька ударів руками по голові та ногами по тулубу (Т.1 а.с. 180-189);

- даними висновку експерта №05-9-02/174-13 від 01.09.2022 року, згідно до якого виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах і механізмі, викладених в ході слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 (Т.1 а.с. 208-209);

- даними протоколу отримання у ОСОБА_8 біологічних зразків для проведення експертизи від 06.07.2022 року (Т.1 а.с.220);

- даними протоколу отримання у ОСОБА_8 біологічних зразків для проведення експертизи від 15.07.2022 року (Т.1 а.с.223);

- даними висновку експерта №05-1-09/295 від 22.07.2022 року, згідно до якого кров ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютинами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО (Т.1 а.с. 225);

- даними висновку експерта №05-1-09/288 від 20.07.2022 року, згідно до якого кров ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютинами анти-В ізосерологічної системи АВО (Т.1 а.с. 231-233);

- даними висновку експерта №05-1-06/121 від 22.07.2022 року, згідно до якого при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту з лівої руки ОСОБА_8 ядровмісні клітини придатні для дослідження та кров не виявлено. При судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту з правої руки ОСОБА_8 ядровмісні клітини придатні для дослідження не виявлено, виявлено кров людини, статеву належність якої не встановлено у зв`язку з відсутністю клітинних елементів, при серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати, можна прийти до висновку, що кров могла походити від потерпілого ОСОБА_10 (Т.1 а.с. 236-237);

- даними висновку експерта №05-1-08/149 від 10.08.2022 року, згідно до якого у слідах на марлевому тампоні зі змивом з металевого вуха запираючої частини дверей знайдена кров людини. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати, походження крові від трупа ОСОБА_10 не виключається (Т.1 а.с. 241-243);

- даними висновку експерта №05-1-08/146 від 15.08.2022 року, згідно до якого у слідах на штанях камуфляжних знайдена кров людини. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати, походження крові від трупа ОСОБА_10 не виключається (Т.2 а.с. 3-5);

- даними висновку експерта №05-1-08/148 від 10.08.2022 року, згідно до якого у слідах на марлевому тампоні зі змивом з металевих дверей знайдена кров людини. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати, походження крові від трупа ОСОБА_10 не виключається (Т.2 а.с. 8-10);

- даними висновку експерта №05-1-08/150 від 10.08.2022 року, згідно до якого у слідах на рослинних трав`яних залишках знайдена кров людини. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати, кров у вказаних слідах може належати трупу ОСОБА_10 не виключається (Т.2 а.с. 13-15);

- даними висновку експерта №05-1-08/144 від 12.08.2022 року, згідно до якого у слідах на футболці знайдена кров людини. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати, походження крові від трупа ОСОБА_10 не виключається (Т.2 а.с. 18-20);

- даними висновку експерта №05-1-08/143 від 19.08.2022 року, згідно до якого у слідах на футболці сірого кольору знайдена кров людини. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати, походження крові від трупа ОСОБА_10 не виключається (Т.2 а.с. 23-25);

- даними висновку експерта №05-1-08/145 від 15.08.2022 року, згідно до якого у слідах на кофті спортивній сірого кольору знайдена кров людини. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати, походження крові від трупа ОСОБА_10 не виключається (Т.2 а.с. 29-30);

- даними висновку експерта №05-1-08/141 від 19.08.2022 року, згідно до якого у слідах на фрагменті деревини знайдена кров людини. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати, походження крові від трупа ОСОБА_10 не виключається (Т.2 а.с. 33-35);

- даними висновку експерта №05-1-08/151 від 10.08.2022 року, згідно до якого у слідах на рослинних трав`яних залишках знайдена кров людини. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати, походження крові від трупа ОСОБА_10 не виключається (Т.2 а.с. 38-40);

- даними висновку експерта №05-1-08/211 від 30.09.2022 року, згідно до якого у слідах на половині вушної палички - аплікаторі знайдена кров людини. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати, походження крові від трупа ОСОБА_10 не виключається (Т.2 а.с. 43-45);

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.94 КПК України, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності прийшов до обгрунтованого висновку, що докази в своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_11 у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Твердження обвинуваченого, що умислу на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, які спричинили смерть останнього, у нього не було, тому його дії слід кваліфікувати за ст.119 КК України, не знайшло свого підтвердження під час розгляду матеріалів кримінального провадження. При цьому дане заперечення обвинувачення було детально розглянуто судом першої інстанції.

Так, ч.2 ст.121 КК України передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. У свою чергу стаття 119 КК України передбачає відповідальність за вбивство через необережність.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони ? умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України).

Коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість) або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії залежно від наслідків слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати за ст. 119 КК України чи ст. 128 КК України.

Отже, розмежування умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, що спричинило її смерть (ч. 2 ст. 121 КК України), і вбивство, вчинене через необережність (ч. 1 ст. 119 КК України), здійснюється як за об`єктивною, так і за суб`єктивною сторонами цих злочинів.

З установлених судом першої інстанції обставин справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_11 після сумісного вживання алкогольних напоїв маючи умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в область носоглотки, один удар кулаком правої руки в область голови зліва, не менше двох ударів ногою в область ребер з правого боку, від чого той присів та відсунувся до металевих дверей з виступаючим металевим скоблем, які лежали на земельному покритті. Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_11 наніс ОСОБА_10 один удар ногою в область голови, від чого останній ударився головою об металеву скобу дверей та продовжував притискати ногою голову ОСОБА_17 до цієї металевої скоби. Потерпілий ОСОБА_17 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, було безпосереднім наслідком заподіяних тілесних ушкоджень, а саме ударів по голові ОСОБА_17 , що призвело до черепно-мозкової травми, чого обвинувачений передбачав, бажав або свідомо припускав їх настання.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-9-02/174 від 06.07.2022 смерть ОСОБА_10 настала від черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочка, переломи кісток черепа. Зазначені ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Переломи 2,3,7,8,9,10 ребер справа 2,3,4,5,6 зліва, перелом лівої плечової кістки носять ознаки середніх тілесних ушкоджень.

Також, колегія суддів звертає увагу на дані висновки судово - медичної експертизи №05-9/01/243 від 07.07.2022 згідно яких у ОСОБА_8 мають місце тілесні ушкодження у вигляді саден за задній поверхні грудної клітки справа, на правому передпліччі, які спричинені дією тупого твердого предмету (предметів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені садна на тілі ОСОБА_11 не характерні для самозахисту.

Колегія суддів враховує кількість нанесених обвинуваченим ударів, їхню локалізацію, що потерпілий не оборонявся, ударів у відповідь не наносив, намагався заслонитися руками про, що сам обвинувачений пояснив під час розгляду в суді першої інстанції, тому приходить до висновку, що дії ОСОБА_11 перебувають в причинно-наслідковому зв`язку із нанесенням умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_17 .

Отже, в конкретному випадку мало місце умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілому (усвідомлення ним, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого та свідомо припускав їх настання).

За вказаних обставин, підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_11 з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.119 КК України, колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про порушення його права на захист при його затриманні, колегія суддів приходить до наступного.

07 липня 2023 року ОСОБА_8 було вручено повідомлення про підозру та були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені чинним законодавством, що підтверджено підписом підозрюваного ОСОБА_8 . Крім того в цей же день, ОСОБА_11 було роз`яснено право на захист, що підтверджується даними відповідного протоколу від 07.07.2022, згідно якого вбачається, що підозрюваний ОСОБА_11 власноручно зазначив, що права йому роз`яснені та зрозумілі, свої права він буде захищати сам.

Також колегія суддів враховує ту обставину, що відповідно до вимог ст.52 КПК України, участь захисника у даному кримінальному провадженні є не обов`язковою.

Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції 21.10.2022 клопотання ОСОБА_11 було задоволено призначено йому захисника з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 07.07.2022 за участю ОСОБА_11 в присутності понятих, ОСОБА_11 добровільно без будь-якого тиску на нього розповів та детально продемонстрував події, які відбулись 04.07.2022, а саме, як останній наносив удари руками та ногами ОСОБА_10 . Під час даного слідчого експерименту було проведено відеозапис, який був досліджений в суді першої інстанції.

За вказаних обставин, доводи обвинуваченого, що на нього вчинявся психологічний тиск з боку працівників поліції та прокурора є безпідставними. Матеріали кримінального провадження не містять будь-яких даних, що обвинуваченим або його захисником оскаржувались неправомірна поведінка працівників поліції чи прокурора.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений пояснив, що під час досудового розслідування на нього не чинився ні психологічний, ні фізичний тиск з боку працівників поліції та прокуратури тому, враховуючи, що ОСОБА_11 не заявив нічого про недозволені методи ведення досудового розслідування, то в такому разі колегія суддів не вбачає підстав для внесення даних в ЄРДР та проведення перевірки в рамках кримінального провадження.

Не визнання винуватості ОСОБА_11 , колегія суддів розцінює, як спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Частиною 1 ст.86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо відсутності достатніх та допустимих доказів, які свідчать про вчинення ОСОБА_11 інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів, які спростовують такі твердження апелянта.

Докази на підтвердження винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй допустимості та достатності та у своїй сукупності доводять винуватість Бєліка поза розумним сумнівом, що призвело для постановлення обвинувального вироку.

Колегія суддів враховує, що усталена практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (Рішення ЄСПЛ від 10.07.2001 року у справі «Авшар проти Туреччини» - п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЕСПЛ від 14.08.2008 року у справі «Кобець проти України» - п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» - п. 86, «Яллох проти Німеччини»). У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 p., «Бочаров проти України» Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд використав всі можливі засоби та способи для встановлення істини по справі, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах кримінального провадження та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_11 у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання ОСОБА_11 , місцевий суд дотримався Загальної частини та в межах Особливої частини кримінального закону, враховуючи Постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, поведінку, який не працює, вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, вину в інкримінованому злочині визнав частково, що свідчить про його відношення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і як наслідок призначив ОСОБА_11 покарання в межах санкції ч.2 ст.121 КК України - 8 (вісім) років позбавлення волі, що є достатнім та необхідним для виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень і наближено до мінімального строку покарання за санкцією даної статті.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

За таких обставин, при перевірці матеріалів кримінального провадження порушень вимог матеріального та процесуального права колегією суддів не встановлено, тому апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 07 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі трьох місяців з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий - суддя -

Судді -