провадження №1-кп/303/557/23
справа 303/7140/23
ВИРОК

Іменем України

14 серпня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево кримінальне провадження №0000089 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 (фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, військовослужбовця, - солдата такелажного взводуобслуговування та експлуатації комунікацій, рота інженерно-інфраструктурного забезпечення батальйону логістики, раніше не судимого, громадянина України,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 402 КК України;

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, обізнаним із порядком проходження, несення військової служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцям у порушення вимог статей 17,65 Конституції України, статей 11,29,35,37,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 1,11,17 Закону України «Про оборону України», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, приблизно о 16 годині 00 годині 25 березня 2023 року, перебуваючи на залізничній станції «Інтертоп» по АДРЕСА_3 , маючи об`єктивну можливість виконати наказ командира, без поважних причин та без законних на те підстав, публічно, у присутності інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , відкрито відмовився виконати наказ начальника - командира військової частини НОМЕР_1 №1271/кп від 23 березня 2023 року, шляхом відмови у вибутті до району виконання бойових завдань у складі зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 , згідно списків особового складу за раніше визначеним розрахунком і формою - додатків №1 та №2 до вказаного наказу.

Такі дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 4 статті 402 КК України, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. Пояснив, що 24 лютого 2022 року працював за межами Закарпатської області, проте відразу повернувся додому і одним з перших прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його фактичного проживання. 02 березня 2022 року він був мобілізований і фактично через тиждень був направлений у зону бойових дій, перебував там до грудня 2022 року. В грудні 2022 року отримав поранення і проходив лікування. 25 березня 2023 року прибув на залізничну станцію «Інтертоп» по вулиці Вокзальній,3 в місті Мукачеві, Закарпатської області для відправки і повідомив керівництво, що не завершив лікування і наразі проходить ВЛК. Натомість його повідомлено, що лікарську комісію він пройде в зоні бойових дій, після чого він відмовився вибувати, тобто відмовився виконувати наказ начальника.

Обвинувачений ствердив, що він розумів, що не виконує наказ, проте не розумів, що наслідком невиконання наказу є кримінальна відповідальність. У подальшому, до травня 2023 року він проходив лікування, у тому числі й у психіатричній лікарні. За результатами отриманої травми у зоні бойових дій він втрачає пам`ять, тому лікарською комісією був визнаний обмежено придатним і продовжує проходження служби.

Слід зазначити, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. В судовому засіданні обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи, при яких відмовився виконувати наказ командира в умовах воєнного стану, без поважних причин.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України, оскільки він вчинив непокору, тобто відкрито відмовився виконувати наказ начальника, в умовах воєнного стану.

Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, що останній раніше не судимий, за місцем проживання та служби характеризується позитивно на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, проте, згідно медичної характеристики перебував на лікуванні в «Обласному закладі з надання психіатричної допомоги» м.Берегово з 22лютого 2023 року по 21 березня 2023 року та за результатами медичного огляду є здоровим.

Довідкою позаштатної військово-лікарської комісії №302 від 15 червня 2023 року підтверджується, що обвинуваченого визнано обмежено придатним.

Дослідженими судом наказами командира військової частини НОМЕР_1 №50 від 02 березня 2022 року, №171 від 28 червня 2022 року, довідкою про грошове забезпечення №146/60/512 підтверджується, що обвинувачений обіймає посаду солдата такелажного взводу обслуговування та експлуатації комунікацій, рота інженерно-інфраструктурного забезпечення батальйону логістики.

Згідно з довідкою про безпосередню участь особи у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України №6723 від 27 травня 2023 року обвинувачений з березня 2022 року по грудень 2022 року перебував у зоні виконання бойових завдань.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пропонував суду призначити йому покарання за частиною 4 статті 402 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням статей 75,76 КК України.

Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не заперечуючи проти запропонованої прокурором міри покарання, просив суд його суворо не карати.

Захисник ОСОБА_5 просив призначити покарання із застосуванням статей 75,76 КК України.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується статтями 65-67 КК України.

Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності до п. 4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те що вчинене ним кримінальне правопорушення в силу статті 12 КК України є тяжким злочином.

Суд враховує, що обвинувачений за місцем служби характеризується позитивно, на його утриманні перебуває малолітня дитина. У 2022 році обвинувачений одним з перших прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02 березня 2022 року був мобілізований та перебував у зоні виконання бойових завдань до грудня 2022 року, до моменту поранення. З грудня 2022 року по травень 2023 року обвинувачений знаходився на лікуванні, після чого, його визнано обмежено придатним.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також враховуючи вік та стан здоров`я обвинуваченого, суд вважає за можливе у даному випадку призначити йому мінімальне за видом та розміром покарання, передбачене санкцією частини 4 статті 402 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим.

При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення кримінального правопорушення , за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з позбавлення волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статей 75,76 КК України.

Вирішення цивільного позову та мотиви інших рішень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України.

ОСОБА_3 призначити за частиною 4 статті 402 КК України, покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти за місцем проживання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до частини 6 статті 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуюча ОСОБА_1