Центральний районий суд м. Миколаєва
Справа № 490/5610/22
У Х В А Л А

30 травня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

05.12.2022р. з ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2022р. вказане клопотання було розподілено та передано для розгляду.

Як вбачається з повідомлення Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» за вих. № 20/6/3-1583, провести судове засідання з розгляду клопотання засудженого ОСОБА_3 в режимі відеоконференції не є можливим, оскільки останній вибув 16.02.2023р. з Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» до Державної установи «Городищенська ВК (№ 96)».

Прокурор в судове засідання не з`явився. Надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Представник Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» в судове засідання не з`явився, за повідомленням начальника установи від 16.05.2023р. за вих. № 20/6/3-1583 забезпечити явку представника не є можливим, у зв`язку з вибуттям засудженого ОСОБА_3 до Державної установи «Городищенська ВК (№ 96)» для відбуття строку покарання.

Дослідивши клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Так, системний аналіз положень ст.ст. 537, 539 КПК України, в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного строку свідчить про таке.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, до компетенції суду, який ухвалив вирок, віднесено вирішення клопотань, пов`язаних з виконанням вироку тільки щодо відстрочки виконання вироку, заміни покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України, тимчасового залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону до колонії, слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду) та вирішення інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Вирішення усіх інших питань, які виникають під час виконання вироків, віднесено до компетенції судів, в межах територіальної юрисдикції яких виконується вирок, або в межах територіальної юрисдикції яких засуджений відбуває покарання.

Враховуючи те, що Європейський суд з прав людини в рішеннях "Лавентс проти Латвії", "Верітас проти України" та "Сокуренко та Стригун проти України" прийшов до правової позиції, що у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін "суд встановлений законом" поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, беручи до уваги положення ч. 6 ст. 9 КПК України, якою визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу, враховуючи ст.ст. 537, 539 КПК України, виходячи з положень Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", можна дійти до висновку про те, що застосування вказаного Закону здійснюється місцевими судами за місцем відбування засудженими покарання.

Така ж правова позиція викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.01.2016 року (вих. № 223-20/0/4-16) щодо застосування окремих положень Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" № 838-VІІІ від 26.11.2015 року.

Згідно роз`ясненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.01.2016 року щодо застосування окремих положень Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015 року, беручи до уваги, що у п. 3 розд. ІІ "Прикінцеві положення" визначено лише суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, до числа яких віднесено "суд, що виніс зазначений обвинувальний вирок", з огляду на системний аналіз положень ст.ст. 537, 539 КПК України, в частині віднесення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, правильним видається, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України, має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 11.01.2016 року № 223-20/0/4-16 роз`яснив, що клопотання про застосування закону № 838-VIII має вирішуватися місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України). "Суд, який ухвалював вирок" (п.3 розд. ІІ "Прикінцеві положення") застосовує Закон України № 838-VIII у період між ухваленням обвинувального вироку та набранням ним законної сили. Якщо ж клопотання подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого тимчасово перебуває обвинувачений (наприклад, за місцем знаходження слідчого ізолятора), суд ухвалою повертає клопотання із роз`ясненням права та порядку звернення.

Таким чином, питання щодо перерахунку строку в порядку ч. 5 ст. 72 КК України, з клопотанням про вирішення якого звернувся засуджений ОСОБА_3 , не відноситься до компетенції Центрального районного суду м. Миколаєва, а належить до компетенції місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

За таких обставин, клопотання засудженого ОСОБА_3 про перерахунок відбутого строку покарання в порядку ч. 5 ст. 72 КК України, слід повернути заявнику та роз`яснити йому його право звернутися з таким клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання - повернути заявнику.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 його право на звернення із зазначеним клопотанням до місцевого суду за місцем відбування покарання (виконання вироку).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1