17.05.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/507/23
Провадження № 1-кп/533/60/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023 за № 0000298, за обвинуваченням:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянка України; місце народження: селище Козельщина Козельщинського району Полтавської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; не одружена; освіта базова загальна середня; не працює; раніше не судима; групи інвалідності не має; на утриманні має неповнолітню дитину 2005 року народження;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

секретаря судового засідання: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

обвинуваченої: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 18 травня 2022 року № 341/2022 , від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023 неодноразово продовжувався, тривав станом на дату вчинення кримінального правопорушення, й триває на даний час.

26 лютого 2023 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_2 , маючи прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшла до місця проживання потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_2 , вважаючи, що її дії непомітні для сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно, викрала мобільний телефон марки «Sigma» модель «Comfort 50», завдавши матеріальних збитків на суму 812,00 гривень згідно з висновком експерта від 22.04.2023 № 1952/23.

Після чого, заволодівши вказаним майном - мобільним телефоном марки «Sigma» модель «Comfort 50» ОСОБА_2 розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (КК України).

Під час досудового розслідування між прокурором Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000298, та підозрюваною ОСОБА_2 , за участю захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 , за згодою потерпілого ОСОБА_6 було укладено угоду про визнання винуватості.

З її змісту вбачається, що під час досудового розслідування підозрювана ОСОБА_2 беззастережно визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до угоди її сторони узгодили міру покарання за вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років зі звільненням її від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст. 75 КК України, встановленим судом.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_2 визнала свою винуватість; стверджувала, що повністю розуміє: свої права, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України; характер обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, щодо якого вона визнає себе повністю винуватою; вид та міру покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього обвинувачена ОСОБА_2 вказала, що вищезазначена угода про визнання її винуватості укладена нею з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу, обіцянок та погроз. Стверджувала, що фактичні обставини нею вчиненого вірно викладені в обвинувальному акті.

Прокурор, захисник та обвинувачена просили затвердити вказану угоду, оскільки вона укладена у відповідності до вимог КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості. У заяві потерпілий також повідомив, що цивільний позов заявлятися не буде, розгляд справи просив здійснити без його участі.

Отже, суд приходить до висновку, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального кодексу України і Кримінального процесуального кодексу України, у тому числі:

- не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб чи не відповідають інтересам суспільства;

- укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді;

- кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, належить до тяжкого злочину;

- потерпілим надано згоду на укладення угоди.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд також ураховує відсутність негативних характеристик на обвинувачену за місцем її проживання, неперебування обвинуваченої на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра; наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Відповідно до частини 1 статті 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Відповідає і вимогам закону про кримінальну відповідальність звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням на підставі частини 2 ст. 75 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати в даному кримінальному проваджені становлять 220 гривень витрати на залучення експерта, які слід стягнути з обвинуваченої на користь держави у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Керуючись вищенаведеним та на підставі ч. 4. ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 314, ст. 368-371, 374, 376, ч. 4 ст. 469, ст. 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 травня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023 за № 0000298, укладену між прокурором Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_2 .

Визнати винуватою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, і призначити їй узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно зі ч. 2 ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням зі встановленням іспитового строку 1 рік.

Згідно зі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_2 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експерта та проведення експертизи у сумі 220,00 гривень.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Sigma» модель «Comfort 50», який вилучено та передано на зберігання до камери речових доказів СПД № 1 ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким була затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Роз`яснити учасникам право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1