Справа № 946/1673/23
Провадження № 1-кс/946/564/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Саф`яни Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

20.07.2004 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.185, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строк 2 роки;

02.12.2009 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років6 місяців позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін покарання за вироком суду від 20.07.2004 та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;

12.10.2011 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

на теперішній час в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області знаходиться кримінальне провадження № 0001744 від 09.06.2016 за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України; та №0002176 від 16.10.2019,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділенням Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000207 від 14.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в період дії на всій території України воєнного стану, введеного з 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26.03.2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25.04.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25.05.2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 18.08.2022 № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з

23.08.2022 строком на 90 діб, та Указом від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21.11.2022 строком на 90 діб, 13.02.2023 в період часу з 19:00 годин до 19:30 годин, точний час досудовим розслідування не установлено, ОСОБА_5 перебуваючи біля будинку № 136 по проспекту Незалежності в м. Ізмаїл підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та попросив у останнього мобільний телефон, щоб зателефонувати, на що ОСОБА_8 надав йому можливість здійснити дзвінок, при цьому тримаючи свій телефон у своїй руці. Після чого ОСОБА_5 розмовляючи по телефону, який знаходився у руці ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, вчиняючи дії, спрямовані на викрадення чужого майна, шляхом ривкавідкрито викрав із рук ОСОБА_8 мобільний телефон марки SamsungJ5 вартістю 1571,33 гривні та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

24.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України заочно.

Як посилається слідчий у своєму клопотанні, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого або свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, виникла необхідність у застосуванні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_5 після ознайомлення з клопотанням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зник. У нього немає постійного місця проживання.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого. Зазначив, що наявні всі підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. По іншому кримінальному провадженню ОСОБА_5 також декілька років переховувався від суду. Версія, висловлена підозрюваним, до цього не озвучувалася слідству.

Підозрюваний в судовому засіданні себе винним не визнав. Пояснив, що він не забирав телефон у потерпілого. Потерпілий почав домагатися його, торкався його. Він сам йому подарував цей телефон. На наступний день потерпілий знов подзвонив підозрюваному та запропонував знов зустрітися, але він відмовився від зустрічі, після чого він заявив на підозрюваного в поліцію. Раніше він дав неправдиві покази, оговорив себе за радою поліції. Він втік, так як думав, що його заарештують. З клопотанням не згодний, він працює, тому на суд не з`являвся. Він проживає в районі «Барановка» в м. Ізмаїл у садовому товаристві, 4 алея, №14, точно не може вказати адресу, йому люди дозволили пожити там.

Захисник в судовому засіданні зазначила, що підтримує позицію підозрюваного, він не вчиняв злочину. Просить застосувати домашній арешт, тримання під вартою буде занадто суворим заходом.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 14.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

24.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України заочно.

Слідчим 01.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

07.03.2023 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області подано до суду клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді від 07.03.2023 у справі № 946/1674/23 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

07.03.2023 слідчим відділення Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області винесено постанову про зупинення попереднього слідства і оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_5

24.04.2023 о 19-10 год., в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 затримано.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим та іншими доказами в їх сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність судимості, тощо.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджають застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; відсутність у підозрюваного постійного місця проживання, роботи та міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання; відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи; негативну репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимості у підозрюваного; наявність обвинувальних актів у Ізмаїльському міськрайонному суді у вчиненні інших кримінальних правопорушень, у тому числі за ст. 185 ч. 3 КК України; ризик повторення протиправної поведінки

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

На думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни показань потерпілим чи свідками.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 може переховується від органів досудового розслідування, з метою уникнути відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Також, існує ризик того, що ОСОБА_5 , може спробувати впливати на потерпілого та/або свідків у цьому кримінальному провадженні, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати змінити показання з метою уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин, оскільки на даний час щодо нього ведеться слухання справи в Ізмаїльському міськрайонному суді у кримінальних провадженнях № 0001744 від 09.06.2016 та № 0002176 від 16.10.2019.

Згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо; показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому підозрюваний, перебуваючи на волі, матиме можливість незаконно впливати на свідків, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати надати неправдиві показання з метою створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Існування зазначених ризиків доведено наявними об`єктивними даними, здобутими під час досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що підозрюваний ознайомився з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та після чого зник, що теж підтверджує ризик переховування від органів досудового розслідування або суду.

Крім того, точну адресу проживання підозрюваного та підстави мешкання, суду не надано, що позбавляє слідчого суддю можливості обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Можливість обрання інших запобіжний х заходів слідчому судді не доведена.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, а саме: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на доведення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення та встановлення неможливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне визначати розмір застави.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор" до 11 червня 2023 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 11 червня 2023 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень (30 х 2684 грн. = 80520 грн.).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки строком до 11 червня 2023 року, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі Ізмаїльського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явитися за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 27.04.2023р. о 13:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1