В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/783/23

Провадження № 1-кп/0285/355/23

07 червня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Звягель кримінальне провадження № 0000118

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Броники Новоград-Волинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , судимостей немає,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2023 близько 1 год. ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки чужого майна прибув до господарства ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що по всій території України 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022, запроваджено воєнний стан, ОСОБА_4 пройшов до господарства ОСОБА_5 до вхідних дверей сараю, які були зачинені на навісний замок, після чого за допомогою викрутки, яку приніс з собою, вирвав металеву скобу та в такий спосіб проник до приміщення сараю, з якого умисно, таємно за відсутності сторонніх осіб викрав пластикову каністру з бензином марки А-95- Євро-5-Е0 в кількості 10 л. вартістю 51 грн за один літр та поліетиленову пляшку 1 л. з моторним маслом для двохтактних двигунів марки «Stihl» вартістю 215 грн.

В подальшому ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 725 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та надав покази про те, що 15.01.2023 вночі прийшов до домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 , де з хліва викрав бензин 10 літрів та мастило 1 літр. Про наявність такого майна знав, оскільки напередодні допомагав потерпілій по господарству, зокрема різав дрова. Хлів був зачинений на замок. За допомогою викрутки, яку приніс із собою, зірвав скобу із замка та відчинив двері. Коли вчиняв крадіжку, то знав, що в Україні оголошено воєнний стан. Викрадені речі у нього вилучили працівники поліції. З вартістю викраденого погоджується, кваліфікації дій не оспорює. Вказав, що щиро шкодує, що вчинив крадіжку, просив суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 усудове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, матеріальних претензій до обвинуваченого немає, цивільний позов не буде заявляти, покарання обвинуваченому просить визначити на розсуд суду.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєївини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого, судових витрат та речових доказів у справі.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та на підставі допиту обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно правової позиції Конституційного Суду України у рішенні № 15-рп/2004, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно положень ст. 12 КК України класифікуються як тяжкий злочин.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відсутність матеріальних та моральних претензій з боку потерпілої, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризувався позитивно, на обліку у психоневрологічному та наркотичному відділенні не перебуває, судимостей немає.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи вимоги ст. 65 КК України, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, який шкодує про вчинене та розкаявся, майно, що було викрадено повернуто потерпілій, позицію потерпілої, яка не наполягає на суворій мірі покарання, претензій матеріального та морально характеру не заявила, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням та покладення певних обов`язків.

На думку суду саме таке покарання сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 із застосуванням вимог ст. 75 КК України буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженні відсутні.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід обвинуваному не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 66, 67 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

- полімерну пляшку білого кольору, частково наповнену в`язкою рідиною червоного кольору - залишити потерпілій ОСОБА_5 ;

- полімерну каністру синього кольору з бензином - залишити потерпілій ОСОБА_5 ;

- викрутку із руків`ям білого кольору, що передана в камеру зберігання речових доказів Звягельського РВП - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Антоніна МИХАЙЛОВСЬКА