СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/3854/23
пр. № 1-кп/759/902/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000877 від 14.02.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торканівка, Тростянецького району, Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - адвокат ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 11.02.2023 приблизно о 09 год. 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , завдавши останній матеріальної шкоди на загальну суму 4725 грн., 00 коп.

Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб; в наступному строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в тому числі Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 на 90 діб.

Так, 11.02.2023 року, ОСОБА_3 прибув до квартири АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_6 . В ході спілкування з останньою, ОСОБА_3 помітив на підвіконні мобільний телефон марки «Redmi 9Т Ocean Green 4gb RAM 128GB», НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 та у останнього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Дочекавшись доки ОСОБА_6 засне, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, підійшов до підвіконня та взяв до рук мобільний телефон марки «Redmi 9Т Ocean Green 4gb RAM 128GB», НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , який в подальшому поклав до кишені власної куртки, залишивши приміщення квартири АДРЕСА_3 .

Так, ОСОБА_3 , маючи змогу розпоряджатись викраденим майном, 11.02.2023 року, приблизно о 13 год. 00 хв., прибув за адресою проживання знайомого ОСОБА_7 , та, не повідомивши про свій злочинний намір, попросив останнього здати мобільний телефон марки «Redmi 9Т Ocean Green 4gb RAM 128GB», НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 в ломбард, на що ОСОБА_7 погодився.

В подальшому ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 попрямували до домбарду - ПТ «Ломбард Парус», філія № НОМЕР_3 за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 5, де ОСОБА_7 , приблизно о 13 год. 24 хв., надавши свої документи, продав вищевказаний мобільний телефон та отримав за це грошові кошти, після чого передав їх ОСОБА_3 , спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 4725 грн. 00 коп. згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи №859.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, тобто злочині, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. В судовому засіданні прокурор уточнила, що обвинувальний акт містить технічну описку і в пред`явленому обвинуваченні відсутня кваліфікуюча ознака «повторність».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Просив його суворо не карати та врахувати, що на крадіжку його спонукало тяжке фінансове становище через війну і втрату роботи.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставину, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність; раніше не судимий, не працює.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

В строк покарання слід зарахувати попереднє ув`язнення (затримання з 11.07.2023 року по 12.07.2023 року), відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КПК України.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, а саме відсутність настання тяжких наслідків, з огляду на особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки та просив надати йому шанс стати на шлях виправлення без позбавлення волі, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, а саме: квитанцію № 07523813 від 11.02.2023 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

В строк покарання, призначеного ОСОБА_3 слід зарахувати попереднє ув`язнення (затримання з 11.07.2023 року по 12.07.2023 року), відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: квитанцію № 07523813 від 11.02.2023 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1