Провадження № 1-кс/344/4959/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківська скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення грошових коштів та вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо неповернення грошових коштів та вилученого майна.

Доводами скарги зазначається, що слідчим відділом слідчого управління ГУНП України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 20.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. У ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.04.2023 року, 28.04.2023 року було проведеного обшук в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживала ОСОБА_5 разом з іншими особами, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . У результаті проведення обшуку було вилучено грошові кошти в розмірі 1 095 000,00 грн. гривень, а також інше майно, зокрема мобільні телефони, банківські картки та ноутбук її неповнолітнього сина. 30.06.2023 року до слідчого СВ СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 нею було подано клопотання про повернення вилучених грошових коштів, мобільних телефонів та банківської картки. Однак, по сьогоднішній день вона так і не отримала прийнятого слідчим за результатами розгляду її клопотання рішення. Вважає таку бездіяльність слідчого відмовою у задоволенні її клопотання. Зазначені у даній скарзі та вилучені у неї 28.04.2023 року грошові кошти не являються грошовими коштами, здобутими злочинним шляхом, а отримані та збережені нею у законний спосіб від законної діяльності.

Скаржник просить визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 щодо неповідомлення її про прийняте рішення відносно заявленого клопотання від 30.06.2023 року про повернення вилучених грошових коштів та майна, а саме: належних особисто їй грошових коштів в розмірі 215 000,00 грн. які являються її особистими заощадженнями із її заробітної плати та отриманих нею аліментів на дитину ОСОБА_10 , 2018 р.н., а також мобільний телефон «Readme 11 pro», телефон «Readme 10» та банківській картки, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 20.01.2023 року; зобов`язати слідчого розглянути її клопотання від 30.06.2023 року про повернення вилученого майна та повернути їй вилучені під час обшуку 28.04.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 належні особисто їй грошові кошти у розмірі у розмірі 215 000,00 грн., які є її особистими заощадженнями із її заробітної плати та отриманих нею аліментів на дитину ОСОБА_10 , 2018 р.н., а також мобільний телефон «Readme 11 pro», телефон «Readme 10» та банківську картку.

В судовому засіданні скаржник підтримала доводи скарги у повному обсязі, просила задовольнити скаргу.

Слідчий в судовому засіданні заперечив щодо клопотання, вказавши, що по даному кримінальному провадженні проводяться слідчі та процесуальні дії. Вказане у скарзі майно вилучено під час проведення обшуку на законних підставах, дозвіл на вилучення якого зазначено в ухвалі слідчого судді. Вилучене майно визнано речовими доказами. Зважаючи, що сума завданих злочином збитків є значною, підстав для повернення вилучених коштів на даний час немає.

Заслухавши скаржника та слідчого, дослідивши матеріали скарги, встановлено наступне.

Як встановлено, слідчим відділом слідчого управління ГУНП України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 20.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.04.2023 року, 28.04.2023 року було проведеного обшук в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було вилучено ряд речей, у тому числі грошові кошти в розмірі 1 070 000,00 грн. мобільні телефони, банківські картки.

30.06.2023 року ОСОБА_11 до слідчого СВ СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 було подано клопотання про повернення вилучених грошових коштів, мобільних телефонів та банківської картки.

Скаржник вказує, що слідчий залишив без розгляду вказане клопотання, що розцінюється як відмову у його задоволенні.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого під час досудового розслідування визначено та регламентовано главою 26 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони відповідають одній з ознак п.п. 1-4 вказаної статті.

При цьому, оцінка підстав віднесення певного майна до категорії тимчасово вилученого в розумінні ст. 167 КПК України залежить також від процесуального порядку його одержання органом досудового розслідування.

Статтею 168 КПК України передбачено випадки за яких можливо тимчасово вилучати майно, зокрема згідно з ч. 2 цієї статті тимчасове вилучення здійснюється під час обшуку.

Відповідно до ст. 234 КПК України вказана слідча дія, проводиться на підставі ухвали слідчого судді, в якій, з-поміж іншого, мають міститися відомості про речі та документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук (п. 6 ч.2 ст. 235 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що необхідність зазначення таких відомостей узгоджується із тим, що під час розгляду клопотання про надання дозволу на обшук слідчий/прокурор, серед іншого, має довести достатність підстав вважати, що відповідні речі та документи мають значення для досудового розслідування, відомості, які в них містяться, можуть бути доказами під час судового розгляду, а також, можливість перебування таких речей та документів у зазначеному житлі чи іншому володінні особи ( п.п. 2-4 ч. 5 ст. 234 КПК України).

Враховуючи вищезазначене, при вирішенні питання про дозвіл на проведення обшуку здійснюється судовий контроль за втручанням у право власності осіб, зокрема щодо конкретного обсягу майна, яке має значення для конкретного кримінального провадження та яке за умови подальшого дотримання встановлених законом правил отримання доказової інформації із таких речей і документів та її фіксування забезпечуватиме правомірність утримання такого майна органом досудового розслідування.

Статтею 236 КПК України, якою встановлено порядок проведення обшуку, розрізнено статус майна, яке може вилучатися під час такої слідчої дії. Така різниця у статусі обумовлена відмінностями у подальшому процесуальному оформленні майна у кримінальному провадженні і, відповідно, відмінністю в питанні повернення власнику.

Так, положення ч. 7 ст. 236 КПК України передбачає, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відтак, законодавцем визначено, що тимчасово вилученим майном під час обшуку є майно, яке: не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку; не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу.

У постанові ККС ВС від 23 січня 2020 року у справі № 457/1485/13-к, викладено висновки, відповідно до яких КПК України не передбачає необхідність накладення арешту на речі та документи, дозвіл на відшукання яких прямо надано в ухвалі на проведення обшуку.

Таким чином, для повернення майна в порядку ст. 169 КПК України, скаржник має довести перед слідчим суддею, що відповідне майно, відносно якого порушується питання про його повернення, не входило до переліку майна, на яке слідчим суддею прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про проведення обшуку.

З наявної в матеріалах скарги копії ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.04.2023 року, на підставі якої було проведено обшук, вбачається що слідчим суддею було задоволено клопотання слідчого і надано дозвіл на проведення обшуку, з метою виявлення та вилучення, у тому числі, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, мобільних терміналів, сім-карток, банківських платіжних карт.

Тобто, вимоги заявника, щодо повернення тимчасово вилученого майна не підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що вилучене під час обшуку майно було прямо вказано в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку.

Крім того, вилучене у ході проведення 28.04.2023 року майно, грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000017 від 20.01.2023 року.

З огляду на вищенаведене, на даний час відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись. ст. ст. 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення грошових коштів та вилученого майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 20.07.2023 року.