16.05.2023 Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2638/23
Провадження № 1-кп/644/192/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілих- ОСОБА_6

потерпілих- ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № №00001190 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Орджонікідзевського районного суду м.Харкова надійшло вищезазначене кримінальне провадження.

До обвинувального акту відповідно до вимог ст. 291 КПК України додано: реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку про отримання обвинувального акту та зазначеного реєстру.

Дане кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Харкова.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України судом не вбачається.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження терміну тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , без внесення застави, посилаючись на те, що метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання ОСОБА_5 на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам. Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно ОСОБА_5 . Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 являється військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді старшого солдату водія 1-го відділення 3-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти, військової частини НОМЕР_1 , місцезнаходження військової частини в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область враховуючи проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини створять складності явки або запізнення підозрюваного до суду; п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, понятим, експертам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин; п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 КК України, або дезертирство за ст. 408 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення особливо тяжкого злочину. Зазначені ризики зберігаються в повному обсязі на момент подання даного клопотання, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження. Зазначені раніше ризики не зменшилися. Наведене зумовлено тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , все ще має статус військовослужбовця, в зв`язку з чим зберігаються усі зазначені раніше ризики впливу на учасників кримінального провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень тощо. За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання. З метою запобігання вищевказаним ризикам необхідно продовжити ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім цього, слід звернути увагу, що тяжкість вчинення вказаного злочину викликає саме ту реакцію суспільства і наслідки, що, застосування до

ОСОБА_5 , менш суворих запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та не в змозі в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного і унеможливити настання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні потерпілі та їх представник клопотання підтримали.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечував, посилався на те, що він має постійне місце проживання, пішов служити до лав ЗСУ добровольцем, співправпрацював з органом досудового слідства, тобто немає наміру переховуватися від суду та впливати на потерпілих на свідків. Крім того, просить врахувати поганий стан здоров`я.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 просить обрати інший більш мякий запобіжний захід обвинуваченому, посилаючись на недоведеність ризиків, на які посилається прокурор.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2002 обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під варто, без можливості внесення застави. Обраний запобіжний захід неодноразово продовжувався. При цьому обґрунтованість підозри про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення була врахована судом при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому продовжено на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.05.2023 до 17.05.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Зазначені прокурором ризики були встановлені ухвалами суддів та на даний час, суд вважає, не перестали існувати.

Так суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачене призначення покарання у виді позбавлення волі до 15 років, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, отже усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення, обвинувачений може переховуватися від суду.

Крім того, суд враховує, що свідки по кримінальному провадженню не допитані, отже обвинувачений може незаконно впливати на вищевказаних осіб з метою зміни їх показань на користь обвинуваченого.

Також суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, обвинувачений все ще має статус військовослужбовця, в зв`язку з чим зберігаються усі зазначені раніше ризики впливу на учасників кримінального провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень тощо.

Зважаючи на введення воєнного стану в України, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе перешкодити обвинуваченому повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

Вирішуючи питання щодо можливості продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу, суд крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи прокурора про те, що ризики, які мали місце на час обрання запобіжного заходу продовжують існувати є обґрунтованими, а тому заявлене прокурором клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений все ще має статус військовослужбовця, в зв`язку з чим зберігаються усі зазначені раніше ризики впливу на учасників кримінального провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень тощо.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи прокурора про те, що ризики, які мали місце на час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати - є обґрунтованими, а тому заявлене прокурором клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Також представником потерпілих було заявлено клопотання про прийняття до розгляду цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди та ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, а також заява про ОСОБА_8 про забезпечення свого цивільного позову шляхом накладення арешту на належну обвинуваченому 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Прокурор підтримав вказане клопотання, сторона захисту заперечувала проти прийняття цивільних позовів, посилаючись на те, що в позовних заявах не зазначені паспортні дані позивачів.

Суд, вислухавши учасників процесу, вважає можливим прийняти цивільні позови ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди та ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди до розгляду в даному кримінальному провадженні, вважаючи посилання сторони захисту на їх невідповідність по формі вимогам ЦПК України надмірним формалізмом.

З метою забезпечення цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди в розмірі 1500000 грн. за смерть свого рідного брата, суд вважає можливим накласти арешт на належну обвинуваченому 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 відповідно до положень ст..170ч.6 ,172,173ч.2п.4 КПК України.

Таким чином, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст. 170ч.6,172,173ч.2п.4,177, 178, 183, 193, 194, 196, 197,199, 206,314-317, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № №00001190 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на 1 червня 2023 року об 14-00 год.

В судове засідання викликати учасників процесу.

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - продовжити до 14 липня 2023 року.

Прийняти цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди.

Прийняти цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди.

Заяву ОСОБА_8 про забезпечення позову - задовольнити.

З метою забезпечення цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди накласти арешт на належну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на праві власності 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала про продовження строку тримання під вартою та накладення арешту може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченому які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України та не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1