Провадження № 1-кс/761/9844/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №120 191 100 000 005 68,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Звертаючись з клопотанням в порядку ст.174 КПК України, адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2019 в рамках кримінального провадження №0000568 накладено арешт на ряд земельних ділянок, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 3,9428 га з кадастровим номером :04:009:0006, що розташована на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області та перебуває у користуванні ТОВ «Роза-Л».

Обґрунтовуючи правові підстави звернення із вказаним клопотанням адвокат ОСОБА_3 вказує, що власник спірного майна ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а спадкоємцем на спадкове майно померлої, у тому числі на спірну земельну ділянку, є його донька ОСОБА_4 , однак накладений арешт позбавляє можливості останню отримати свідоцтво про право на спадщину.

Також вказує, що вказана земельна ділянка не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому відсутня будь-яка потреба у подальшому застосуванні арешту майна, у зв`язку з чим накладений арешт підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, звертаючись з клопотанням просила здійснювати розгляд за її відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Вивчивши надані заявником матеріали клопотання, пояснення прокурора, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

До слідчого судді звернулась адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням в порядку ст.174 КПК України вказуючи на те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2019 в рамках кримінального провадження №0000568 накладено арешт на ряд земельних ділянок, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 3,9428 га з кадастровим номером :04:009:0006, що розташована на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області.

Звертаючись з клопотанням заявник вказує, що накладений арешт підлягає скасуванню, оскільки вказана земельна ділянка не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому відсутня будь-яка потреба у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.

У той же час, до матеріалів клопотання про скасування арешту майна заявником не надано доказів на підтвердження такої правової позиції, а тому, на переконання слідчого судді, викладені заявником обставини є лише припущенням та документально нічим не підтверджені.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Також кримінальним процесуальним законом обумовлено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

Отже, оскільки заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України, слідчий суддя не вбачає правових підстав для скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2019 у кримінальному провадженні №0000568.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя