Справа № 183/5702/23
№ 1-кп/183/1477/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 24 травня 2023 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000210 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтень, Сахновщинського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2019 р.н., 2020 р.н., військовослужбовця військової служби за призовом по мобілізації, солдата військової частини НОМЕР_1 , несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

09 грудня 2022 року наказом № 330 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 , солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_3 призначено на посаду розвідника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу запасного механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі - Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

12 лютого 2023 року, приблизно о 12 годин 00 хвилин, ОСОБА_3 проходив біля автомобільної стоянки поблизу військової частини НОМЕР_1 , по АДРЕСА_3 , де побачив транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21103», сірого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який мав пошкодження передньої частини. У цей час, у солдата ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «21103», сірого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який мав пошкодження передньої частини.

Реалізуючи свій прямий умисел, 12 лютого 2023 року, приблизно о 12 годині 10 хвилин, солдат ОСОБА_3 , перебуваючи на автомобільній стоянці поблизу військової частини НОМЕР_1 , по АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи мету заволодіти транспортним засобом, не маючи будь-якого права на керування та розпорядження транспортним засобом марки «ВАЗ 21103», сірого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 , звернувся до свого знайомого ОСОБА_6 , з проханням перевезти вказаний автомобіль в інше місце, переконавши останнього, що зазначений автомобіль йому подарували, надавши йому для цього свій транспортний засіб марки «ВАЗ 2109», червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_3 . При цьому, військовослужбовець ОСОБА_3 не повідомляв ОСОБА_6 про злочинний характер своїх дій.

Продовжуючи реалізувати свій прямий умисел, солдат ОСОБА_3 , підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 21103», сірого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 , де один кінець буксирувального тросу закріпив за передню частину кузова вказаного автомобіля, а інший кінець тросу закріпив за тягово-зчіпний пристрій автомобіля марки «ВАЗ 2109», червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_3 . Після чого, солдат ОСОБА_3 відчинив ліві задні дверці даного автомобіля, які були закриті, але не зачинені на замок, проник до салону вказаного автомобіля та сів за кермо. У цей час, ОСОБА_6 знаходячись за кермом автомобіля марки «ВАЗ 2109», червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_3 , почав рух, здійснюючи буксирування автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21103», сірого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 в інше місце. Як наслідок, солдат ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом марки «ВАЗ 21103», сірого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 , спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 80090 гривень.

У кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, вчиненого ним за викладених в угоді обставин, у повному обсязі повідомленої йому підозри, передбаченої ч. 1 ст. 289 КК України, прокурор та обвинувачений узгодили покарання за ч. 1 ст. 289 КК України з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро покаявся у скоєному злочині та під час досудового розслідування давав детальні показання про події злочину, що мають значення для кримінального провадження та підлягають встановленню (доказуванню), чим активно сприяв у проведенні кримінального провадження щодо себе. Крім того, враховано характер та тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 . Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував у повному обсязі завданий збиток.

Сторони вважають за можливе при призначенні покарання ОСОБА_3 за вчинений злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України, застосувати норми ст. 69 КК України, та узгодили призначення останньому покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 289 КК України.

З урахуванням ст. 69 КК України, з якої вбачається, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, сторони угоди з огляду на положення статті 65 КК України, мають право, використовуючи положення статті 69 КК України, узгоджувати інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин, сторони погодили призначення покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік. Також, сторони дійшли згоди, що суд, керуючись ст. 58 КК України, замість обмеження волі на строк 1 рік призначить військовослужбовцю ОСОБА_3 службове обмеження на той самий строк, тобто на 1 рік, із відрахуванням 10% з суми грошового забезпечення в дохід держави.

До угоди додано письмову згоду потерпілого ОСОБА_7 , згідно якої у нього відсутні заперечення проти затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором та призначення узгодженої міри покарання. Потерпілий надав також заяву, згідно з якою просив проводити судовий розгляд кримінального провадження без його участі. Майнова шкода останньому відшкодована повністю.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, обставини обвинувачення підтвердив, в скоєному щиро кається. У обвинуваченого в судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам Розділу VI КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою та його дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає за необхідне призначити узгоджену між сторонами міру покарання за ч. 1 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданий збиток, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів не перебуває, має на утриманні двоє малолітніх дітей.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судова експертиза, вартість якої підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 289 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 травня 2023 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 та ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 58 КК України, замість обмеження волі строком 1 рік призначити ОСОБА_3 службове обмеження строком 1 рік, із відрахуванням 10% з суми грошового забезпечення в дохід держави.

Речовий доказ:

-бронежилет зеленого кольору із захисними металевими плитами, на задній та передній частині якого пристебнуті карабіни, каску зеленого кольору, на якій мається бирка з надписом: «Hagor passgt heltem/level: 3А 650 M/S NIJ 060101 SKI56 Date: 06/2022 Size: L», два наколінники чорного кольору, два налокітники чорного кольору, магазин від автоматичної зброї, коричневого кольору, без набоїв, два автомобільні динаміки чорного кольору марки «SONY», блок запобіжників від автомобіля, автомобільний бортовий комп`ютер чорного кольору, автомобільне дзеркало на лобове скло чорного кольору із тримачем білого кольору, чохол під автоматні магазини на бронежилет, чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , на автомобіль марки і моделі «ВАЗ 21103» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2002 року випуску, сірого кольору, номер шасі - НОМЕР_5 , який зареєстрований на ОСОБА_9 , що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - вважати повернутими за належністю ОСОБА_7

-пошкоджений транспортний засіб марки «ВАЗ 2110», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, що зберігається на території Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути за належністю ОСОБА_7

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10s», IMEI: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , червоного кольору, з відеозаписом із назвою « НОМЕР_8 », що передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10 - вважати повернутим за належністю ОСОБА_10

-DVD-R диск з відеозаписом із назвою «20230212_124334. mp4» - зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000210 від 13 лютого 2023 року.

Арешт, що накладений ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 року на транспортний засіб марки «ВАЗ 2110», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який вилучено під час огляду місця події 13.02.2023 року та належить на праві власності ОСОБА_9 , користувачем якого є ОСОБА_7 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи № 856 від 18.02.2023 в сумі 700 гривень.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1