Справа № 201/5004/23
Провадження № 1-кс/201/1797/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого СВ 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001736 від 28.04.2023 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001736 від 28.04.2023 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчим зазначено, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження №0001736 від 28.04.2023 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , в період воєнного стану, 01.03.2023 та 23.04.2023, перебуваючи в смт. Нью-Йорк Донецької області, діючи умисно, з особистих мотивів, використовуючи власний мобільний телефон марки «Huawei P smart+», за допомогою встановленого додаткового програмного забезпечення «Telegram», з особистого аккаунту «петя петров», зареєстрованого на номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , в ході бесіди із раніше знайомими особами, шляхом запису голосових повідомлень, передавала інформацію про місця дислокації особового складу та військової техніки ЗСУ, які дислокувались на певній території (слідчим суддею не розголошується).

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 114-2 КК України.

28.04.2023 року під час затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 добровільно надала слідчому мобільний телефон «Huawei P smart+» imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_1 та ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 для проведення необхідних слідчих та експертних досліджень.

28.04.2023 року вказаний пристрій було оглянуто. Оглядом встановлено, що ОСОБА_5 , з використанням аккаунту месенджеру «Телеграм» під нікнеймом « ОСОБА_6 », зареєстрованого на номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , в ході бесіди із раніше знайомими особами, шляхом запису голосових повідомлень, передавала інформацію про місця дислокації особового складу та військової техніки ЗСУ, які дислокувались на певній території (слідчим суддею не розголошується).

28.04.2023 року постановою слідчого мобільний телефон «Huawei P smart+» imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 визнано речовим доказом за кримінальним провадженням №0001736 від 28.04.2023.

Слідчий вказує, що вказаний вище предмет, може мати по кримінальному провадженню значення речового доказу, оскільки є предметом та засобом кримінального правопорушення, та може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, просить накласти арешт на зазначений в клопотанні предмет, який вилучено під час досудового розслідування у кримінальному №0001736 від 28.04.2023, а саме: мобільний телефон «Huawei P smart+» imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд даного клопотання без її участі, просила прийняти рішення на розсуд суду. Від її захисника, адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд даного клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна, виходячи з такого.

Розглядом вказаного клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження №0001736 від 28.04.2023 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

28.04.2023 року під час затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 добровільно надала слідчому мобільний телефон «Huawei P smart+» imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_1 та ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 для проведення необхідних слідчих та експертних досліджень.

28.04.2023 року мобільний телефон «Huawei P smart+» imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 було оглянуто.

28.04.2023 року постановою слідчого мобільний телефон «Huawei P smart+» imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001736 від 28.04.2023.

Слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом у справі, могло зберегти сліди злочину, а також може бути використаним слідчим як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і для запобігання його втрати або пошкодження є доцільним накласти на нього арешт.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001736 від 28.04.2023 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений під час досудового розслідування у кримінальному №0001736 від 28.04.2023 мобільний телефон «Huawei P smart+» imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1