Справа № 357/5072/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

здійснивши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001537, яке внесене до ЄРДР 30 березня 2023 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ашхабад, Туркменістан, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) вироком Білоцерківського районного суду Київської області від 22 квітня 1993 року, за ч. 1 ст. 117, ч. 1 ст. 106, ст. 42 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців та лікування від алкоголізму;

2) вироком Білоцерківського районного суду Київської області від 16 грудня 1997 року, за ч. 2 ст. 86, ч. 1 ст. 215-3, ст. 42 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 3 (три) місяці та лікування від алкоголізму;

3) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2004 року та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 січня 2005 року, за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

4) вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2009 року, за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 152, ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців;

5) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2017 року, за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 152 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 (шість) місяців;

6) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2023 року, за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

7) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2023 року, за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць,

за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 , установив таке.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до ст. 1 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України за № 133/2022 від 14 березня 2022 року, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1X, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Разом з цим, відповідно до Указу Президента України за № 259/2022 від 18 квітня 2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 62119-1X), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, затвердженим Законом України від 23 серпня 2022 року № 2500-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 серпня 2022 року строком на 90 діб до 21 листопада 2022 року.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб до 19 лютого 2023 року.

Указом Президента України від 14 лютого 2023 року №2915-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб до 20 травня 2023 року.

Однак, 30 березня 2023 року близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебував поблизу магазину «Фора», що розташований по вул. І. Богуна, 214, в м. Узин, Білоцерківського району Київської області, де біля входу до магазину побачив велосипед марки «Україна» зеленого кольору, що належить потерпілій ОСОБА_6 та в цей час у останнього виник злочинний умисел на крадіжку вищевказаного велосипеда.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку велосипеду марки «Україна» зеленого кольору, вартістю 1320 гривень 00 копійок, який належить потерпілій ОСОБА_6 ..

Після цього, ОСОБА_8 ,з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , майнової шкоди на суму 1320 гривень 00 копійок.

Крім цього, 30 березня 2023 року близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебував поблизу аптеки «Бажаю здоров`я», що розташована по вул. І. Богуна, 21 в м. Узин Білоцерківського району Київської області, де біля входу до магазину побачив велосипед марки «Мінськ», що належить потерпілому ОСОБА_7 та в цей час у останнього виник злочинний умисел на крадіжку вищевказаного велосипеда.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку велосипеду синього кольору марки «Мінськ», вартістю 1900 гривень 00 копійок, сумку чорного кольору «Cakard» вартістю 163 гривні 33 копійки, шкіряні рукавиці чорного кольору вартістю 100 гривень, мобільний телефон «Nokia 1110» вартістю 400 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_9 .

Після цього ОСОБА_8 ,з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , майнової шкоди на суму 2563 гривень 33 копійок.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, отримавши згоду учасників кримінального провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ними не оспорювалась, оскільки вони розуміли правильно їх зміст, сумнівів у добровільності їх позиції не було, а їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі ч. 4 ст. 349 КПК України, суд допитав обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнав, що вчинив злочини, передбачені ч. 4 ст. 185КК України та надав покази, які повністю узгоджуються із зазначеними у обвинувальному акті, щиро каявся, просив суворо не карати.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 щире каяття.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 рецидив злочинів.

Мотиви призначення покарання.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, вчинення якого карається позбавленням волі на строк від 5 (п`яти) до 8 (восьми) років.

Отже, з огляду на ступінь тяжкості та обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як засуджений, непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у військовий час, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, повернення викраденого майна, позицію потерпілих, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання, визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, неможливе без ізоляції ОСОБА_4 від суспільства та йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

До того ж, згідно з вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2023 року, ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

За таких обставин, враховуючи вище перелічені дані про особу винного, визнання ним вини, відсутність тяжких наслідків, повернення викраденого майна, кількість вчинених кримінальних правопорушень, які входять до сукупності, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2023 року 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі, більш суворим, призначеним за цим вироком у виді позбавлення волі 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

У свою чергу, згідно з ч. 5 ст. 72 КК України, суд повністю зараховує у строк відбутого покарання за цим вироком, строк відбутого покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2023 року.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з постановою про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 31 березня 2023 року, визнаний речовим доказом: велосипед жовто-зеленого кольору марки «Україна».

Він згідно з розпискою від 31 березня 2023 року повернутий власнику.

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 18 квітня 2023 року, визнаний речовим доказом: велосипед синього кольору марки «Мінськ», сумка чорного кольору марки «Сакаrd», шкіряні рукавиці чорного кольору, мобільний телефон марки «Нокія» сірого кольору, паспорт громадянина України.

Вони згідно з розпискою повернуті власнику.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0001537, висновок експерта від 12 квітня 2023 року № СЕ-19/111-23/18544-Д, витрати на проведення експертизи становлять 1195 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, їх необхідно стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Керуючись ст. 100, 174, 177, 331, 368, 374, 381-382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2023 року, більш суворим, призначеним цим вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбутого покарання, відбуту ним частину строку покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2023 року, - повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1195 грн.

Речові докази: велосипед синього кольору марки «Мінськ», сумка чорного кольору марки «Сакаrd», шкіряні рукавиці чорного кольору, мобільний телефон марки «Нокія» сірого кольору, паспорт громадянина України; велосипед жовто-зеленого кольору марки «Україна», - вважати повернутими власникам.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду Ірина ДУБАНОВСЬКА

Київської області