У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року

м. Київ

справа №367/1092/23

провадження № 51-2736ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 березня 2023 рокупро відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 13 лютого 2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального Кодексу України (далі - КК України) та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 березня 2023 рокувідмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора

ОСОБА_5 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 13 лютого

2023 року.

Прокурор звернувся до Суду з касаційною скаргою,в якій виклав вимогу про скасування ухвали Київського апеляційного суду від 30 березня 2023 рокута призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі

п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що суд першої інстанції, відповідно до вимог, передбачених ч. 2 ст. 381 КПК України, розглянув обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений не оспорював встановлені під час дізнання обставини та не заперечував проти спрощеного провадження в суді першої інстанції, що підтверджується відповідною письмовою заявою, підписаною обвинуваченим та його захисником.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що прокурор звернувся з апеляційною скаргою на вирок з підстав, з яких він не може бути оскаржений, оскільки в апеляційній скарзі йде мова про оспорювання вироку суду щодо встановлених під час дізнання обставин, зокрема обставини, яка відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжує покарання, про наявність якої було прямо зазначено в обвинувальному акті, який було направлено до суду.

При цьому, суд зауважив, що в апеляційній скарзі не ставилося питання про зміну вироку в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції встановивши, що вирок Ірпінського міського суду Київської області від 13 лютого 2023 рокуоскаржено виключно з підстав, з яких він не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 КПК України та відмовивши у відкритті провадження за скаргою прокурора, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 березня 2023 рокупро відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3