Провадження № 1-кс/161/3349/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 23 червня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Одеса, Одеської області, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

про те, що він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.12.2022 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст 190 КК України.

В клопотанні зазначено, що 07 грудня 2022 року, близько 11 години 35 хвилин ОСОБА_6 , діючи умисно, згідно попередньо узгодженого з невстановленою особою злочинного плану, виконуючи відведену йому роль, шляхом обману, під приводом необхідності здійснення операції доньці потерпілої, розуміючи, що останню насправді ніхто не буде проводити, прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де отримав від потерпілої ОСОБА_8 грошові кошти готівкою у сумі 850 євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 07 грудня 2022 року становить 32 713 гривень 61 копійка, які остання передала ОСОБА_6 особисто в руки, які останній завернув в аркуш паперу та поклав собі в кишеню, та після цього покинув місце проживання ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Доказами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, є: показання потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події; показаннями свідка ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_10 ; протокол пред`явлення особи для впізнання; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; висновок експерта №СЕ-1/103-22/11030-Д від 19.12.2022.

09 грудня 2022 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладені обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою їх вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи.

31 січня 2023 року сторонам кримінального провадження було відкрито матеріали кримінального провадження, про що було повідомлено потерпілу ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 03 лютого 2023 року підозрюваному ОСОБА_6 , на адресу проживання: АДРЕСА_1 , було відправлено повідомлення про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів в якому вказано прибути 13 лютого 2023 року до Луцького РУП ГУНП у Волинській області, за адресою м. Луцьк, вул. Грибоєдова, 2, для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України. Згідно інформації з ТОВ «Нова пошта» вказане повідомлення ОСОБА_6 отримав 08 лютого 2023 року, проте на вказану дату не прибув, при цьому не повідомивши причину неприбуття. 16 лютого 2023 року підозрюваному ОСОБА_6 на адресу проживання: АДРЕСА_1 , було відправлено три повістки про виклик для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на 10:00 23 лютого 2023 року, на 10:00 24 лютого 2023 року та на 10:00 25 лютого 2023 року, проте згідно інформації з ТОВ «Нова пошта» у період з 17 лютого 2023 року по 22 лютого 2023 року за адресою проживання підозрюваний ОСОБА_6 відсутній.

Крім того, в ході спілкування за допомогою мобільного зв`язку за номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 якими користується підозрюваний ОСОБА_6 , останній неодноразового обіцяв прибути до слідчого 31.01.2023, 02.03.2023 та 05.02.2023, проте обіцянки не дотримався та не прибув.

Станом на 01.04.2023 підозрюваний ОСОБА_6 за адресою проживання відсутній, вищевказані мобільні номера знаходяться поза зоною досяжності.

04 квітня 2023 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002420 від 07.12.2022 зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України та підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

22 червня підозрюваного ОСОБА_6 затримано на підставі ухвали слідчого судді від 12.04.2023 та поміщено до ІТТ № 1 ГУНП у Волинській області.

Крім того, під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення до трьох років, також ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема на даний момент у Харківському районному суді Харківської області розглядається кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002024 від 16.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України.

В обґрунтування ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що не застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матимете можливість незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, схиляючи їх давати неправдиві показання чи відмовитись їх надавати органу досудового розслідування та суду шляхом вмовляння, підкупу чи погрози, оскільки одним із вагомих доказів його причетності є показання останніх.

В обґрунтування ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що ОСОБА_6 на даний час підозрюється у вчиненні нетяжкого корисливого злочину, що свідчить про суспільну небезпеку останнього, що підозрюваний у разі незастосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Підстав та доцільності в застосуванні відносно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, немає, оскільки інші заходи не забезпечать запобіганню заявленим ризикам, визначеним ст. 177 КПК України та належної поведінки останнього під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а саме запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосовано, так як підозрюваний не заслуговує на довіру та не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Особиста порука не може бути застосовано до підозрюваного, так як відсутня особа, яка б могла за нього поручитись. Домашній арешт не може бути застосовано, оскільки підозрюваний вільно проводячи дозвілля не буде виконувати покладені на нього обов`язки.

Разом з цим, на підставі ст. 182 КПК України до підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину може бути застосована застава у розмірі від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У зв`язку з цим, враховуючи обставини вчинення злочину, орган досудового розслідування вважає, що застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на рівні з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а також наявність вказаних в клопотанні ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілих і свідків, продовжити вчиняти інші правопорушення, а також з врахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, на підставі вищевикладеного, слідчий просить застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд заслухав учасників судового провадження, дослідив матеріали клопотання, дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що Луцьким РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування № 0002420 від 07.12.2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

08.12.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину та карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

22 червня 2023 року підозрюваного ОСОБА_6 затримано на підставі ухвали слідчого судді від 12.04.2023 та поміщено до ІТТ № 1 ГУНП у Волинській області.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором та слідчим не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, згідно зі ст.194 ч.4 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Зважаючи на практику Європейського суду, враховуючи, що матеріалами клопотання не доведена реальна можливість підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, а тому вважати, що існують обґрунтовані ризики щодо цього у суду немає підстав. Тяжкість покарання не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні. Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, на теперішній час вироку стосовно підозрюваного по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002024 від 16.12.2018 за ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України, яке розглядається у Харківському районному суді Харківської області, на яке слідчий посилається в своєму клопотанні, як на одну із підстав застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не ухвалено. Виходячи з викладених вище обставини у їх сукупності, приходжу до висновку про доцільність та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, визначеного ст.176 КПК України, зокрема, у виді домашнього арешту, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених обов`язків.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно зі ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час строком в межах строку досудового розслідування (строк досудового розслідування закінчується 26.06.2023 року), заборонивши останньому залишати житло в період часу з 22-00 години до 06-00 години за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання у відповідний орган - Управління Державної міграційної служби - паспорт України для виїзду за кордон.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст 176-179, 181, 184,193,194 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, заборонивши останньому залишати житло в період часу з 22-00 години до 06-00 години за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто з 23.06.2023 року до 26.06.2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання у відповідний орган - Управління Державної міграційної служби - паспорт України для виїзду за кордон.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України негайно звільнити ОСОБА_6 з-під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 передати для виконання відділу Національної поліції за місцем його проживання - АДРЕСА_1 .

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконання після її проголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить по 26.06.2023 року включно, якщо строк домашнього арешту не буде продовжено.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно, після її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 26 червня 2023 року о 09-55 годині.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1