ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року

м. Київ

справа № 359/7983/19

провадження № 51-816км23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу з доповненнями прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 січня 2023 року про повернення апеляційної скарги,

встановив:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня

2022 року закрито кримінальне провадження №0000189 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного

ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор звернувся до апеляційного суду зі скаргою на зазначену ухвалу судді першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 січня 2023 року, на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційну скаргу прокурора з усіма, доданими до неї матеріалами, повернуто особі, яка її подала.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі з доповненнями прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги як незаконної, і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх доводів вказує, що останнім днем строку на оскарження ухвали районного суду був - 19 грудня 2022 року. Прокурор стверджує, що в цей же день апеляційна скарга на ухвалу районного суду ним була направлення через поштове відділення до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, що підтверджується розрахунковою квитанцією. Крім того, відповідно до листа Київської міської дирекції АТ «Укрпошта» від 29 березня 2023 року рекомендований лист № 67 був прийнятий до пересилання відділенням поштового зв`язку 19 грудня 2022 року та у зв`язку із відсутністю електропостачання вказаний лист був введений в систему та відправлений адресату лише 20 грудня 2022 року. Тому ним було дотримано вимоги

ст. ст. 116, 395 КПК України та направлено апеляційну скаргу на ухвалу міськрайонного суду у межах строків, встановлених КПК України, у зв'язку із чим клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги ним не подавалося. Враховуючи вищенаведене, прокурор вважає, що суд безпідставно повернув його апеляційну скаргу на ухвалу міськрайонного суду.

Позиції інших учасників судового провадження

Від учасників судового провадження заперечення на касаційну скаргу з доповненнями не подавались.

У судовому засіданні прокурор виступив на підтримку касаційної скарги з доповненнями, а обвинувачені заперечували проти її задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

У п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).

Згідно зі ст. 370 і ч. 2 ст. 418 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України визначено, що апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу суду першої інстанції, - протягом семи днів з дня її оголошення.

Відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З огляду на положення пунктів 5, 7 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк; при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні; якщо закінчення строку, що обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, зокрема, передбачено, що строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у медичному чи психіатричному стаціонарі, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі установи до закінчення строку.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор, не погоджуючись із ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня

2022 року, подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу.

Суддя апеляційного суду, повертаючи апеляційну скаргу прокурора, послався на те, що відповідно до відмітки на конверті поштового відправлення, прокурором апеляційну скаргу, датовану 19 грудня 2022 року, було направлено до суду першої інстанції 20 грудня 2022 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. При цьому, апеляційна скарга не містила клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність повернення апеляційної скарги прокурора як такої, що подана після закінчення семиденного строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, враховуючи, що питання про поновлення строку в апеляційній скарзі апелянтом не порушувалося.

Проте такі висновки апеляційного суду є передчасними, виходячи з наступного.

Відповідно до інформації, наявної у матеріалах кримінального провадження, слідує, що ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області було постановлено 12 грудня 2022 року.

До міськрайонного суду від прокурора надійшла апеляційна скарга на вищевказану ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня

2022 року, яка направлена засобами поштового зв`язку.

Згідно долученої до касаційної скарги розрахункової квитанції серії №503222 форми №РК-1 рекомендований лист з унікальним номером № 867 був поданий

19 грудня 2022 року.

Крім цього, згідно наданого прокурором листа Київської міської дирекції

АТ «Укрпошта» від 29 березня 2023 року рекомендований лист № 867 був прийнятий до пересилання відділенням поштового зв`язку 19 грудня 2022 року та у зв`язку із відсутністю електропостачання вказаний лист був введений в систему та відправлений адресату лише 20 грудня 2022 року.

Враховуючи вищенаведене, прокурор здав апеляційну скаргу на ухвалу міськрайонного суду на відділення Укрпошти (Київ 01133) до закінчення строку апеляційного оскарження, тому згідно ст. 116 КПК України він не пропустив строк на оскарження вказаної ухвали.

З огляду на викладене, Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про те, що прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу міськрайонного суду поза межами строку на апеляційне оскарження. При цьому твердження суду про те, що прокурором апеляційну скаргу було направлено до суду першої інстанції 20 грудня 2022 року, є помилковими, адже матеріалами кримінального провадження не спростовано твердження прокурора про те, що поштове відправлення із вкладеною апеляційною скаргою було здано до поштового відділення в межах строку на апеляційне оскарження.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційний суд без з`ясування всіх обставин передчасно повернув апеляційну скаргу прокурора, чим фактично позбавив його права на оскарження судового рішення.

Отже, ухвалу апеляційного суду не можна вважати такою, що відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Допущені апеляційним судом порушення з огляду на положення ст. 412 КПК України є істотними, тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та ухвалити рішення, яке буде відповідати вимогам закону.

Керуючись статтями 403, 432, 441 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу з доповненнями прокурора задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 16 січня 2023 року про повернення апеляційної скарги скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3