У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі колегії:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25, клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 111 КК України,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2020 р. за № 0000286, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2020 р. за № 0000286, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 111 КК України.

У судовому засіданні, що відбувалось 07.07.2023 р. суд продовжив дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що в період часу з 16.06.2021 по 15.07.2021, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб та на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України та на виконання своєї злочинної ролі з метою надання допомоги іноземній державі - Російській Федерації, представникам спецслужб іноземної держави - Російській Федерації в проведенні підривної діяльності проти України, перебуваючи у службовому приміщенні Управління СБ України в Херсонській області, за адресою м. Херсон, вул. Лютеранська, 1 здійснював підготовку та зібрання відомостей, в тому числі і тих, які були ввірені йому, як заступнику начальника Інформаційно-аналітичного відділу Управління СБ України в Херсонській області та які становили державну таємницю, використовуючи при цьому свій службовий стан, як одного із керівників підрозділу та службові носії інформації (ПЕОМ, флеш накопичувачі, тощо) та передачу вказаних відомостей Особі-1, який в свою чергу передавав дані відомості співробітнику ФСБ РФ Особі-2, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України. Прокурор зазначає, що підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час відсутні, оскільки ризики, що обґрунтовували необхідність обрання запобіжного заходу не зменшились, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не може запобігти заявленим ризикам. Прокурор зазначає, що продовжують існувати ризики, визначені п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризики того, що обвинувачений може: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити нові кримінальні правопорушення. Вказані ризики обґрунтовуються тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що ОСОБА_6 може виїхати до Російської Федерації та переховуватися від суду. Обвинувачений може переховуватися на тимчасово не підконтрольних територіях України та проводити підривну діяльність проти України. Крім того, ОСОБА_6 володіє досвідом оперативно-розшукової діяльності, обізнаний у формах і методах роботи правоохоронних органів, активно застосовував заходи конспірації, тому у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, матиме змогу використовувати вказані вміння і навики для переховування від суду. Зі змісту прокурора слідує, що обвинувачений ОСОБА_6 , під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, діяв спільно з іншими особами, а саме з колишнім працівником УСБУ в Херсонській області ОСОБА_8 , який є підозрюваним у іншому кримінальному провадженні та перебуває у розшуку, з якими останній перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів вчинення кримінальних правопорушень, вчинення тиску на свідків які допитані у кримінальному провадженні як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні. Тривалий період служби ОСОБА_6 в органах Служби безпеки України свідчить про його тісні та міцні зв`язки з керівниками органів влади, правоохоронними органами, а також іншими особами, тому у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може використовувати їх для впливу на свідків, а також з метою уникнення кримінального покарання іншим чином. Прокурор зазначає, що діяльність обвинуваченого була спрямована на вчинення злочину проти національної безпеки України - направлена на надання іноземній організації ФСБ РФ або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, а тому враховуючи те, що на даний час триває війна з Російською Федерацією, перебуваючи на волі, може вчиняти нові кримінальні правопорушення на користь Російської Федерації.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти продовження тримання під вартою обвинуваченого. Зазначили, що обвинувачений раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, до часу свого затримання мав постійне місце роботи, обвинувачений має родину, у спільній сумісній власності обвинуваченого та його дружини перебуває квартира у м. Ірпінь, де обвинувачений може перебувати на умовах більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Обвинувачений має на утриманні доньку, яка навчається у медичному вищому навчальному закладі, а також хворих батьків похилого віку. Що, за позицією сторони захисту, свідчить про наявність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків та додатково підтверджує те, що обвинувачений не має наміру переховуватись від суду чи іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження у розумні строки.

Дослідивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , заслухавши позиції прокурора, обвинуваченого та його захисника, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи клопотання сторони обвинувачення, колегія суддів звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Колегія суддів зазначає, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 спливає 27.07.2023 р., однак судове слідство по кримінальному провадженню не завершено та не прийнято остаточного рішення, враховуючи обґрунтованість підозри та те, що не відпали ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно того, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на строк 60 днів.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, з конфіскацією майна або без такої, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_6 може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд зауважує, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Судом також встановлено, що продовжують існувати ризики, що обвинувачений ОСОБА_6 може здійснювати протиправний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни останніми своїх показів, наданих на досудовому розслідуванні, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинуваченому відкриті матеріали досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України із зазначеними анкетними даними свідків у даному кримінальному провадженні.

Крім того, суд вважає слушними доводи, викладені в клопотанні прокурора, стосовно ризиків, де зазначено, що злочинна діяльність ОСОБА_6 , у вчиненні якої він обвинувачується, була спрямована на вчинення злочину проти національної безпеки України, направлена на надання іноземній організації ФСБ РФ, їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, а тому із врахуванням того, що на даний час триває війна, розпочата Російською Федерацією проти України, що свідчить про продовження існування ризиків, що перебуваючи на волі, обвинувачений може вчиняти нові кримінальні правопорушення.

При розгляді клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 судом враховано особу обвинуваченого, який раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні повнолітню доньку, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі, має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , має у спільній власності квартиру АДРЕСА_2 , що у своїй сукупності свідчить про наявність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.

Однак, на переконання колегії суддів, наявність в обвинуваченого ОСОБА_6 стійких соціальних зв`язків не нівелює продовження існування ризиків, встановлених судом під час розгляду клопотання прокурора, та що у своїй сукупності із вищевикладеним, свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, із врахуванням положень п. 4 ч. 2 ст. 183, ч. 4 ст. 183 КПК України, та враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає доцільним продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на даному етапі розгляду кримінального провадження та запобігти ризикам, встановлених судом та перелічених в ухвалі суду.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 331, ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, ст. ст. 6, 15 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 КК України, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 вересня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Визначити строк дії ухвали - до 04.09.2023 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Оголосити перерву в судовому розгляді та визначити наступні дати судових засідань:

02.08.2023 р. на 12 год. 45.

31.08.2023 р. на 16 год. 00 хв.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3