Справа № 308/2053/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000215 від 28 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000215 від 28 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000215 від 28 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке розпочате за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР, слугувало повідомлення, яке надійшло від оперативних працівників міграційної поліції, про те, що на території Закарпатської області здійснюється незаконне переправлення через державний кордон України осіб чоловічої статі, з корисливим мотивом.

Як вказано у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що Лист ОСОБА_5 попередньою змовою з ОСОБА_6 , та іншими, на даний час невстановленими досудовим розслідуванням особами, з корисливих мотивів, здійснювали незаконне переправлення через державний кордон України громадян України до країн Європейського союзу, поза межами пунктів пропуску.

Так, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та іншими, на даний час невстановленими досудовим розслідуванням, особами, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом отримання грошових коштів за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, достовірно знаючи, що з 24.02.2022, у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам громадянам України, віком від 18 до 60 років, обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», організувала незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_8 , що виразилось в наступному:

Так, за невстановлених під час досудового розслідування обставин, у невстановлений час та місці, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виникла домовленість щодо спільної діяльності пов`язаної з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

У подальшому, 08.01.2023 ОСОБА_7 , в ході телефонної розмови із ОСОБА_8 , повідомив останнього, що за надання останнім грошових коштів у сумі 3500 дол. США, частину із яких, в сумі 1100 доларів США, необхідно сплатити в якості завдатку, спільно із іншими особами, організує незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, а також сприятиме його вчиненню порадами та вказівками, озвучивши гарантії безперешкодного перетину ним державного кодону України.

10.01.2023, близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу центральної частини міста Мукачево Закарпатської області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, та за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , отримав від ОСОБА_8 вищевказані грошові кошти в сумі 1100 доларів США, що в перерахунку на національну валюту, відповідно до курсу валют встановленого Національним банком України на вказану дату, становить 40225,46 грн., роз`яснивши останньому, що він ( ОСОБА_7 ), забезпечить його ( ОСОБА_8 ) доставку до лінії державного кордону України та його перетин.

16.01.2023 ОСОБА_7 , під час зустрічі із ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи на виконання вищевказаних домовленостей із останнім, отримав від нього на власну користь та користь ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 2400 доларів США, що в перерахунку на національну валюту, відповідно до курсу валют встановленого Національним банком України на вказану дату, становить 87764,64 грн., запевнивши ОСОБА_8 у подальшому безперешкодному перетині ним державний кордон України під керівництвом ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Після вказаного, в той же час, ОСОБА_6 , в ході телефонних розмов із ОСОБА_8 , гарантувала останньому безперешкодний перетин кордону та проводила інструктаж щодо його ( ОСОБА_8 ) незаконного переправлення через державний кордон України, а саме повідомляла час, місце та спосіб незаконного перетину кордону, а також надала вказівку прибути йому ( ОСОБА_8 ) із особистими речами до місця її проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого вибуття та перетину ним державного кордону України.

Надалі, 25.01.2023, близько 19 год. 00 хв., діючи за вказівками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , взявши із собою особисті речі, прибув до місця проживання ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де остання повідомила механізм незаконного перетину кордону ОСОБА_8 , а також надала вказівки останньому щодо вибуття на визначеному нею транспортному засобі до ресторану «Наталі», який розташовується за адресою Берегівський район, с. Королево, та подальшого направлення ним ( ОСОБА_8 ), з допомогою визначеного нею транспортного засобу та спільно із іншими визначеними нею особами, для перетину держаного кордону України.

В подальшому, діючи за вказівками та порадами ОСОБА_6 , з допомогою визначеного останньою транспортного засобу марки «Фольксваген Пасат Б3» (д.н.з. - НОМЕР_1 ), під керуванням ОСОБА_9 , ОСОБА_8 прибув до ресторану «Наталі», який розташовується за адресою Берегівський район, с. Королево, де, продовжуючи діяти за вказівками ОСОБА_6 , пересів на транспортний засіб марки «Мерседес Віто» (точні відомості, наразі органом досудового розслідування не встановлені) та спільно з невстановленими на даний час особами вибув до прикордонної зони поза межами пунктів пропуску, неподалік пункту пропуску через державний кордон України КПП «Вилок», де був затриманий працівниками правоохоронних органів при спробі незаконного перетину державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та іншими, на даний час невстановленими досудовим розслідуванням, особами, 10.01.2023 року, близько 09 год. 00 хв., та 16.01.2023, перебуваючи у центральній частині міста Мукачево та за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Університетська, 7А, діючи через та спільно з ОСОБА_6 , отримав на власну користь та користь останньої3500 дол. США, що в перерахунку на національну валюту, відповідно до курсу валют встановленого Національним банком України на 10.01.2023 та 16.01.2023, становить 127 990,1 грн., двома платежами у розмірі 1100 дол. США та 2400 дол. США, від ОСОБА_8 , за забезпечення незаконного перетину ним державного кордону України, після чого, у період з 16.01.2023 по 25.01.2023, перебуваючи у м. Мукачево Закарпатської області, зокрема по місцю проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював організацію та керівництво незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_8 , які полягали у підшукуванню та забезпеченню шляхів його переправлення до та через державний кордон України, визначенні часу, місця та способу незаконного перетину кордону, а також сприяв незаконному переправленню ОСОБА_8 через державний кордон України, надаючи поради та вказівки останньому щодо переліку необхідних речей, які останньому необхідні при перетині кордону, та необхідності прибуття ним у визначені заздалегідь підготовлені місця для переміщення до та через державний кордон України.

Окрім цього, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та іншими, на даний час невстановленими досудовим розслідуванням, особами, повторно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом отримання грошових коштів за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організував незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_10 за наступних обставин:

16.05.2023 ОСОБА_7 , в ході телефонної розмови із ОСОБА_10 , повідомив останнього, що за надання останнім грошових коштів у сумі 7000 дол. США, частину із яких, в сумі 2000 доларів США, необхідно сплатити в якості завдатку, спільно із іншими особами, організує незаконне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, а також сприятиме його вчиненню порадами та вказівками, озвучивши гарантії безперешкодного перетину ним державного кодону України.

20.05.2023, близько 13 год. 22 хв., ОСОБА_7 , отримав на банківську картку № НОМЕР_2 грошовий переказ від ОСОБА_10 у розмірі 75 000 грн., після чого повторно гарантував останньому забезпечення безперешкодного перетину державного кодону України, у зв`язку із чим надав ОСОБА_10 вказівку прибути 22.05.2023 до м. Мукачево Закарпатської обл.

У подальшому, 22.05.2023, близько 09 год. 40 хв., ОСОБА_10 , на виконання вказівки ОСОБА_7 , прибув до залізничного вокзалу м. Мукачева, де його зустрів останній та відвіз до орендованої ним квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де поселив ОСОБА_10 для подальшої взаємодії з останнім та організації переміщення його через державний кордон України.

Надалі, того ж дня, тобто 22.05.2023, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , діючи за вказівкою останнього, перебуваючи на подвір`ї поблизу вищевказаної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , зустрілись із ОСОБА_6 ,яка озвучила ОСОБА_10 гарантії організації його незаконного переправлення через державний кордон України, після чого, діючи за вказівкою ОСОБА_6 , ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 іншу частину грошових коштів в сумі 5000 дол. США, що в перерахунку на національну валюту, відповідно до курсу валют встановленого Національним банком України на вказану дату, становить 182 843 грн., частину із яких, в сумі 4500 дол. США, ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 .

Після вказаного, 24.05.2023, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи за вказівкою ОСОБА_6 , прибув за адресою: АДРЕСА_4 , де забрав та відвіз ОСОБА_10 , користуючись транспортним засобом марки «Мазда» (державний номерний знак - НОМЕР_3 ), за адресою: Закарпатська обл, м. Мукачево, вул. Університетська, де їх очікувала ОСОБА_6 , яка під час вказаної зустрічі із ОСОБА_10 гарантувала останньому безперешкодний перетин кордону, провела йому інструктаж щодо його незаконного переправлення через державний кордон України та повідомила час, місце та спосіб незаконного перетину державного кордону України.

28.05.2023, в нічний час доби, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив йому про зміни дати та часу незаконного переправлення його через державний кордон України.

В подальшому, 29.05.2022 року, близько 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , діючи спільно та з єдиним умислом із ОСОБА_7 та невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, шляхом незаконного переправлення осіб через державний кордон України, поза межами офіційних пунктів пропуску, повідомили ОСОБА_10 місце та час, куди останньому необхідно прибути для подальшого його переправлення через державний кордон України, після чого ОСОБА_10 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 , прибув до визначеного місця, а саме прикордонно-контрольованого району в с. Соловка Ужгородського р-ну Закарпатської обл., де його очікували двоє, на даний час невстановлених під час досудового розслідування, осіб, які почали здійснювати перевірку ОСОБА_10 , шляхом його особистої перевірки і перевірки його речей та усвідомивши, що останній діє під контролем правоохоронних органів втекли з місця події.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та іншими, на даний час невстановленими досудовим розслідуванням, особами, 20.05.2023, близько 13 години 22 хвилин, та 22.05.2023, діючи через та спільно з ОСОБА_6 , отримав на власну користь та користь останньої 75000 грн. та 5000 дол. США, що в перерахунку на національну валюту, відповідно до курсу валют встановленого Національним банком України на 22.05.2023, становить 182 843 грн., відповідно від ОСОБА_10 , за забезпечення незаконного перетину ним державного кордону України, після чого повторно, у період з 22.05.2023 по 29.05.2023, перебуваючи у м. Мукачево Закарпатської області, зокрема по місцю проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював організацію та керівництво незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_10 , які полягали у підшукуванню та забезпеченню шляхів його переправлення до та через державний кордон України, визначенні часу, місця та способу незаконного перетину кордону, а також сприяв незаконному переправленню ОСОБА_10 через державний кордон України, надаючи поради та вказівки останньому щодо переліку необхідних речей, які останньому необхідні при перетині кордону, та необхідності прибуття ним у визначені заздалегідь підготовлені місця для переміщення до та через державний кордон України.

В ході проведення огляду на відкритій місцевості за адресою: АДРЕСА_5 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Apple 11», чорного кольору.

Як вказано у клопотанні, враховуючи те, що вищевказане майно виступає предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та 29.05.2023 визнано речовими доказами, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вищевказане майно.

У клопотанні слідчий посилається на ст. 131 , ч. 7 ст. 236 , ч. 2 ст. 168, ч. 1 ст. 167, ст. 170, ч. 5 ст. 171 ст. 255 КПК України.

Слідчий зазначає, що враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні, для підтвердження чи спростування фактів пропозиції, обіцянки чи надання неправомірної вигоди, керуючись ст.ст. 40, 131-132, 167, 170-171 КПК України, та просить слідчого суддю: накласти арешт на права відчуження, розпорядження та користування майном, яке вилучено у ході огляду на відкритій місцевості за адресою: АДРЕСА_5 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Apple 11», чорного кольору.

06.06.2023 слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату та час розгляду справи належати чином. Разом із тим, слідчий подав заяву в якій просить проводити розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує просить задоволити.

07.06.2023 від слідчого надійшла заява, у якій вказано на те, що в ході проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , у рамках даного кримінального провадження, а саме за адресою АДРЕСА_6 було виявлено ряд предметів, які мають важливе значення для досудового розслідування та які згідно норм КПК визнано речовими доказами.

При цьому як вказує слідчий, на початку проведення такої слідчої дії підозрюваний з метою приховування своєї злочинної діяльності, знищення, приховування речових доказів, які б могли викривати його у вчиненні злочинів за якими він підозрюється, викинув через хвіртку своєї квартири належний йому мобільний телефон марки «Apple 11», чорного кольору. В подальшому, після проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 було проведено огляд прилеглої території до будинку АДРЕСА_5 , де і було виявлено зазначений мобільний телефон.

При цьому слідчий зазначає, що у зв`язку із викладеним, з метою об`єктивного, повного та неупередженого досудового розслідування, встановлення істини у кримінальному провадження, стороною обвинувачення необхідно дослідити вказаний мобільний телефон на предмет контактів підозрюваного ОСОБА_7 , його смс повідомлень та фото, які б могли мати кримінальний характер, зокрема, доцільно зауважити, що ОСОБА_7 смс повідомленням надіслав ОСОБА_10 фото банківської картки на яку необхідно було сплатити завдаток за сприяння та організації у незаконному переправленні ОСОБА_10 через державний кордон України.

Власник майна, в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином. Заяв та клопотань до слідчого судді від власника майна не надходило.

Разом із тим, від захисника ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_11 , надійшло клопотання про розгляд клопотання про накладення арешту на майно без участі ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 , просить у задоволенні клопотання відмовити.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя, на підставі ч.2 ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності належним чим повідомлених сторін кримінального провадження, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі майна.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчий суддя встановив, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 28 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно матеріалів клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , та іншими, на даний час невстановленими досудовим розслідуванням особами, з.-корисливих мотивів, здійснювали незаконне переправлення через державний кордон України громадян України до країн Європейського союзу, поза межами пунктів пропуску.

Так, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та іншими, на даний час невстановленими досудовим розслідуванням, особами, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом отримання грошових коштів за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, достовірно знаючи, що з 24.02.2022, у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», організувала незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_8 .

Також, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та іншими, на даний час невстановленими досудовим розслідуванням, особами, 20.05.2023, близько 13 години 22 хвилин, та 22.05.2023, діючи через та спільно з ОСОБА_6 , отримав на власну користь та користь останньої 75000 грн. та 5000 дол. США, що в перерахунку на національну валюту, відповідно до курсу валют встановленого Національним банком України на 22.05.2023, становить 182 843 грн., відповідно від ОСОБА_10 , за забезпечення незаконного перетину ним державного кордону України, після чого повторно, у період з 22.05.2023 по 29.05.2023, перебуваючи у м. Мукачево Закарпатської області, зокрема по місцю проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював організацію та керівництво незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_10 , які полягали у підшукуванню та забезпеченню шляхів його переправлення до та через державний кордон України, визначенні часу, місця та способу незаконного перетину кордону, а також сприяв незаконному переправленню ОСОБА_10 через державний кордон України, надаючи поради та вказівки останньому щодо переліку необхідних речей, які останньому необхідні при перетині кордону, та необхідності прибуття ним у визначені заздалегідь підготовлені місця для переміщення до та через державний кордон України.

Згідно матеріалів клопотання 29.05.2023 ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 332 КК України.

Згідно протоколу місця події від 29.05.2023 року (копія міститься в матеріалах клопотання) на відкритій місцевості за адресою: АДРЕСА_5 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Apple 11», чорного кольору.

Згідно постанови слідчого від 29.05.2023, вказане виявлене та вилучене майно визнано речовим доказам, у даному кримінальному провадженні.

Зі змісту заяви слідчого , що міститься в матеріалах клопотання вбачається, що у рамках вказаного кримінального провадження було проведено обшук за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , а саме за адресою АДРЕСА_6 де було виявлено ряд предметів, які мають важливе значення для досудового розслідування та які згідно норм КПК визнано речовими доказами.

Разом із тим, на початку проведення такої слідчої дії підозрюваний з метою приховування своєї злочинної діяльності, знищення, приховування речових доказів, які б могли викривати його у вчиненні злочинів за якими він підозрюється, викинув через хвіртку своєї квартири належний йому мобільний телефон марки «Apple 11», чорного кольору, при цьому чітко усвідомлюючи, що на такому електронному засобі міститься інформація, яка б могла викривати не тільки його а інших осіб, із якими ОСОБА_7 був у злочинній змові. В подальшому, як вказує слідчий, після проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 було проведено огляд прилеглої території до будинку АДРЕСА_5 , де і було виявлено зазначений мобільний телефон.

Обґрунтовуючи, необхідність накладення арешту на вказане виявлене та вилучене майно, слдіччий вказує на те, що з метою об`єктивного, повного та неупередженого досудового розслідування, встановлення істини у кримінальному провадження, стороною обвинувачення необхідно дослідити вказаний мобільний телефон на предмет контактів підозрюваного ОСОБА_7 , його смс повідомлень та фото, які б могли мати кримінальний характер, зокрема, доцільно зауважити, що ОСОБА_7 смс повідомленням надіслав ОСОБА_10 фото банківської картки на яку необхідно було сплатити завдаток за сприяння та організації у незаконному переправленні ОСОБА_10 через державний кордон України.

Згідно ч 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучений згідно протоколу місця події від 29.05.2023 мобільний телефон, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

При цьому, вказане в клопотанні майно на переконання слідчого судді, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання).

У даному кримінальному провадженні є підстави вважати, що тимчасово вилучене майно може бути приховано, передано, пошкоджено або знищено заявленим володільцем. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2,3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту на вказане вилучене майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз, встановлення осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення, та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово розпоряджатися вказаним майном.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню у вказаній частині.

З огляду на вказане вище, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000215 від 28 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, яке було виявлено та вилучено у ході огляду на відкритій місцевості за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Молодіжна, 23, а саме: мобільний телефон марки «Apple 11», який упаковано у спецпакет PSP 2144196.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1