УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/8134/23

Номер провадження 1-кс/495/1649/2023

10 серпня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калачівка Тарутинського району, Одеської області, громадянина України, не працевлаштованого, з середньою освітою, не маючого неповнолітніх дітей на утриманні, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2023 року слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді із погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділом Білгород-Дністровського РПВ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000904 від 07.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше засудженим, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 27.04.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання умовно на строк 1 рік, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 за № 65/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією збройних сил російської федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан в Україні продовжувався, востаннє, Указом Президента України від 02.05.2023 за № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з

05:30 годин 20.05.2023 строком на 90 діб (до 18 серпня 2023 року). Законом України від 02.05.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Встановлено, що 07.08.2023 року, близько 06:30 годин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось за можливе, ОСОБА_4 , вступивши в злочинну змову з ОСОБА_7 , з метою реалізувати свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення кабельно-провідникової продукції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, в умовах воєнного стану на території України, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи та оцінюючі свої дії, посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, прибув разом з ОСОБА_7 до бетонних опор, що розташовані по вул. Лісна в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, на яких прокладено лінії зв`язку, належні Одеській філії АТ «Укртелеком».

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 знаходячись по вул. Лісна в м. Білгород-Дністровський, Одеської області залишився на сторожі, з метою подачі сигналу тривоги, в той час коли хтось буде проходити поряд та зможе викрити їх незаконні дії. В цей час ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та мети, заліз на бетонну опору, на якій прокладено лінії зв`язку, де за допомогою заздалегідь підготовлених плоскогубців, перерізав кабель зв`язку марки ТПП 100х2х0,4 довжиною 41 метрів, загальною вартістю 9620 гривень 65 копійок, який перебував на балансі Одеської філії АТ «Укртелеком».

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 місце скоєння кримінального правопорушення залишили та направились до вул. Активістів в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, де були затримані співробітниками поліції.

07.08.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, вчинена в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:протоколом огляду місця події від 07.08.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_9 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в умовах воєнного стану тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, за вчення якого передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Під час досудового розслідування виникла потреба у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , який не працює, а також обставини учиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення на волі на строк до 8 років, у слідства є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 може здійснити спроби: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення проти власності, за яке законом передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні дані та місця проживання, та яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного, внаслідок психологічного тиску шляхом погроз або вмовляння, можуть змінити показання, або ухилятись від з`явлення для давання показань.

Ризик передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так як підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в умовах воєнного стану, що свідчить про його явну не повагу до охоронюваних прав і свобод людини, діючого законодавства та те, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення майнових кримінальних правопорушень, що свідчить про те, що останній може вчинити інші кримінальні правопорушення, перебуваючи на свободі.

При врахуванні перелічених ризиків особливу увагу слід звернути на фактичні обставини справи в частині дій, які інкримінуються підозрюваному та вагомість доказів, якими обґрунтовується підозра, відомості, що характеризують його особу, репутацію, відсутність постійного місця роботи та навчання та порушення громадської безпеки у скоєнні якого підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Беручи до уваги викладене, на теперішній час існує наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб зашкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Міра запобіжного заходу має наметі попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання. Більш м`які запобіжні заходи нададуть змогу підозрюваному переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також впливати на потерпілих та свідків.

За таких обставин, зазначені в клопотанні ризики: впливати на свідків, знищити або змінити на свою користь речові докази та вчинення іншого кримінального правопорушення є належно обґрунтованими.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд має оцінити суворість можливого покарання ОСОБА_4 , вагомість доказів, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого у повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що обставни викладені в клопотанні слідчого визнає. Просив обрати йому домашній арешт.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 пояснив, що з клопотанням не згоден, оскільки ризики зазначені в клопотанні є безпідставні, необгрунтованні, не доведені та відсутні. Слідством не доведено, що інший запобіжний захід не може забезпечити дієвість кримінального провадження. Пояснив, що його підзахисний все визнає, співпрацює зі слідством, готовий повністю відшкодувати збитки потерпілій стороні. Зауважив, що його підзахисний виявив бажання вступити до лав ЗСУ на передову. Просив обрати його підзахисному міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено в ході судового розгляду, СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000904 від 07.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

07.08.2023 року у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, вчинена в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 07.08.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_9 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За твердженням слідчого, існує наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб зашкодити кримінальному провадженню та при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04) Справа від 21.04.2011 йдеться, що суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, обрання стосовно підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не передбачає необхідності щодо подання чітких доказів, про що сказано у рішенні Європейського суду з прав людини «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15 «3. Комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою».

Про те саме йдеться й у рішенні ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 14310/88, 28 жовтня 1994 р. Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_7 вважається тяжким, розмір застави щодо нього не може перевищувати вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначенні у клопотанні дії, спрямовані на перешкоджання здійсненню досудового розслідування та правосуддю у розумні строки, з урахуванням тяжкості покарання, обставин, які обґрунтовують неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, які на даний час існують, та з метою забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також враховуючи майновий і сімейний стан підозрюваного та розмір завданної ним матеріальної шкоди, те, що підозрюваний скоїв злочин у період іспитового строку, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вважаючи, що саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, передбаченних ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) діб з моменту затримання (07.08.2023 року), до 05.10.2023 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в розмірі 20-ти (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн.), що станом на 10.08.2023 року складає 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльській слідчий ізолятор».

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за викликом;

- утримуватись від можливого спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме те, що застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 11.08.2023 року о 13:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1