Єдиний унікальний номер 205/3007/23
Провадження № 1-кп/205/630/23
У Х В А Л А

23 червня 2023 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні, в місті Дніпро клопотання про продовження запобіжного заходу, поданого в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.. 111 ч.2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000326 від 25 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 111 ч.2 КК України.

Під час судового засідання, прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу під час судового розгляду відносно ОСОБА_3 не зникли, а інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим своїх зобов`язань, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що направлено на підрив суверенітету держави. Знаходячись на волі може надавати сприяння у веденні агресивної війни проти України, шляхом надання представникам збройних сил та спецслужб Російської Федерації відомостей щодо розташування підрозділів та техніки ЗСУ, об`єктів критичної інфраструктури, та може переховуватися від судового розгляду. Що свідчить про наявність ризиків передбачених ст. 177 ч.1 КК України, а саме ризику переховування від суду.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти продовження її підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання, приходить до наступного.

Постановою Кабінету міністрів України № 383 від 25 квітня 2023 р. «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236» через COVID-19 продовжено режим надзвичайної ситуації в єдиній державній системі цивільного захисту, а також карантин на всій території України до 30 червня 2023 року.

Розгляд клопотання проводиться на підставі абзацу 5 пункту 20-5 перехідних положень КПК України, в порядку визначеному частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 6 жовтня 2022 року, відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 08 травня 2023 року, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 було продовжено до 6 липня 2023 року.

Кримінальна справа не може бути розглянута до зазначеної дати.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, за наявності клопотань під час судового засідання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду клопотання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи неможливість до спливу строку обраного раніше (продовженого) обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення, та враховуючи подане прокурором клопотання, колегія суддів, керуючись зазначеними нормами процесуального права, зобов`язана розглянути та вирішити питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Так, відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання або продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини визначені в зазначеній статті.

До Ленінського районного суду міста Дніпропетровська обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов 27 березня 2023 року.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, метою якого відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначеному прокурором в обвинувальному акті кримінальному правопорушенні за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри у розумінні п. 175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» та інших рішень Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» і «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Провадження по суті інкримінованого ОСОБА_3 обвинувачення знаходиться лише тільки на початковій стадії розгляду. Судом тільки визначено порядок та обсяг дослідження доказів, розпочався допит обвинуваченого, при цьому письмові докази ще не долучені до матеріалів справи, остаточно не визначено коло свідків, як з боку обвинувачення, так і з боку захисту, обсяг дослідження судом відеозаписів, речових доказів та інших доказів зібраних під час досудового розслідування, як з боку сторони обвинувачення так і з боку сторони захисту.

Відповідно до змісту ч.3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Приймаючи рішення за доводами сторони захисту про відсутність достатніх правових підстав для продовження ОСОБА_3 найбільш суворого запобіжного заходу в виді тримання під вартою суд вважає їх неспроможними та виходить з того, що на даному етапі кримінального провадження та судового розгляду в поведінці обвинуваченого існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного до особливо тяжкого злочину (ст.12 КК України), за який передбачено покарання на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, отже суд виходить з того, що без застосування до нього запобіжного заходу в виді тримання під вартою існує висока вірогідність переховування від суду, враховуючи тяжкість можливого покарання у разі доведення його вини в інкримінованому злочині а також враховуючи воєнний стан в якому перебуває держава. На думку суду, обвинувачений цілком усвідомлює суворість можливого покарання у разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, що слід визнати вагомим чинником існування ризиків порушення ним процесуальної поведінки під час судового розгляду провадження.

Суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, з огляду на вірогідність переховування від суду, спростовує доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Розглядаючи можливість застосування до ОСОБА_3 будь-якого альтернативного запобіжного заходу, суд зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є необхідність дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою високою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання ОСОБА_3 під вартою.

На думку суду, обвинувачений цілком усвідомлює суворість покарання в виді позбавлення волі у разі визнання його винуватим у інкримінованому кримінальному правопорушенні, що слід визнати вагомим чинником існування ризиків порушення ним процесуальної поведінки під час судового розгляду провадження.

Також суд враховує, що частиною 5 ст.176 КПК України, встановлено, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, оскільки прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшились та у сукупності з іншими встановленими обставинами виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за можливе продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням строку у межах шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 183, 199, 217, 331, п. 20-5 р. XI «Перехідні положення» КПК України КПК, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000326 складеного відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 111 ч.2 КК України - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 111 ч.2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» УДПтСУ в Дніпропетровській області строком на шістдесят календарних днів тобто до 21 серпня 2023 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1