Справа № 461/2063/18
Провадження № 1-кп/461/27/23
УХВАЛА

11.07.2023 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

їх захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові заяву адвоката ОСОБА_8 про відвід прокурора,

встановив:

у провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 176, ч.ч. 2, 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_8 подав до суду заяву про відвід прокурора ОСОБА_4 від участі у розгляді наведеного обвинувального акту в суді.

Наведену заяву захисник мотивує неналежним, на думку захисника, реагуванням прокурора ОСОБА_10 на скарги щодо порушень допущених слідчими та оперативними працівниками і клопотання з цього приводу сторони захисту під час проведення досудового розслідування. Також захисник вказує на дії прокурора щодо невиконання ухвали слідчого судді, а саме створення ним ситуації для неповернення речей і документів.

Таким чином, сторона захисту вказує, що наведені дії прокурора ОСОБА_4 викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості та унеможливлюють його участь у судовому провадженні.

Також, захисник ставить під сумнів постанову заступника керівника Львівської обласної прокуратури від 15.05.2023, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, а також стороні захисту не відомо, які саме матеріали кримінального провадження вивчались наведеним заступником керівника прокуратури.

Обвинувачені та їх захисники, кожен окремо, подану заяву у судовому засіданні підтримали з мотивів наведених у ній.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив заяву з мотивів безпідставності. Вказав, що ним були дотримані положення чинного законодавства під час проведення досудового розслідування і він не має жодного упередженого ставлення ні до обвинувачених, ні до їх захисників. Наведену позицію підтримав прокурор ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно ст.77 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Неупередженість, або навпаки, її наявність може бути перевірена різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання учасника провадження у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок про те, що при оцінці неупередженості прокурора слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то потрібні докази фактичної наявності упередженості прокурора для відсторонення його від справи. Прокурор вважається неупередженим, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості слідчого, прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для їх відводу не достатньо лише заяви сторони з цього приводу. Така заява повинна бути мотивована належним чином з наведенням відповідних доводів та визначених законом підстав для її задоволення.

Отже, сам по собі факт непогодження захисника з процесуальними рішеннями та діями прокурора під час досудового розслідування не може свідчити про упередженість прокурора. У свою чергу, під час судового провадження прокурор, в силу покладених на нього процесуальних обов`язків, уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом.

Доводи захисника про те, що досудове розслідування завершено і цей факт викликає сумнів у законності постанови про залучення прокурора для участі у кримінальному провадженні, а саме до участі у судовому провадженні щодо розгляду обвинувального акту, є необґрунтованими, адже в силу положень чинного законодавства прокурор може бути залучений до участі у кримінальному провадженні не тільки на стадії досудового розслідування, а і під час розгляду справи у суді. Так, згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 37 КПК, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. У свою чергу, згідно норм КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Варто також відзначити, що у протоколі тимчасового доступу наведеному захисником прокурор ОСОБА_4 фігурує не як свідок, а як «володілець». З цього приводу прокурор пояснив, що матеріали кримінального провадження були скеровані йому разом із усіма речами і документами здобутими у межах даного провадження, тобто фактично передані йому на зберігання. Саме тому прокурор фігурує у протоколі, як володілець.

Отже, даних про те, що прокурор ОСОБА_4 приймав участь у кримінальному провадженні як свідок в ході розгляду заяви не здобуто.

Суд також звертає увагу на стадію на якій заявлено відвід, а саме перед судовими дебатами, хоча прокурор ОСОБА_4 приймав участь у судовому провадженні ще на досудовому розслідуванні, а також був неодноразово присутній в судових засіданнях. Водночас, обставини які стали підставою для обґрунтування відводу фактично мали місце ще до надходження обвинувального акту до суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, приймаючи до уваги те, що обставини наведені у заяві належним чином не обґрунтовані та не підтверджені відповідними доказами, а встановлені в ході розгляду заяви факти не доводять упередженість прокурора та наявність законних підстав для його відводу, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.77, 80, 81 КПК України,

постановив :

У задоволенні заяви про відвід прокурора відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1