ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1164/23 Справа № 203/4038/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваної (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, розлученої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 у житловому приміщенні, що знаходиться на другому поверсі (надбудова над гаражем), раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000154 від 24 травня 2022 року було задоволено частково.

Застосовано до ОСОБА_9 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 22 червня 2023 року, з визначенням застави у розмірі 348 920 гривень.

Рішення суду умотивовано тим, що сторона обвинувачення обґрунтовує підозру у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів фактичними даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 16 квітня 2023 року, протоколами оглядів та добровільної видачі наркотичних засобів від 01 грудня 2022 року, від 09 серпня 2022 року, від 22 та 24 березня 2023 року, висновками експертів № СЕ-19/104-22/39421-НЗПРАП від 05 січня 2023 року, № СЕ-19/104-22/25523-НЗПРАП від 27 жовтня 2022 року, № СЕ-19/104-23/11518-НЗПРАП від 10 квітня 2023 року, що в сукупності з протоколами за результатами проведення НСРД візуального спостереження за особою; аудіо-, відео контролю особи, в тому числі щодо ОСОБА_9 ; зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, протоколу обшуку від 24 квітня 2023 року, а також протоколу огляду місця події від 24 квітня 2023 року, а також висновку експерта № СЕ-18/104-23/14817-НЗПРАП від 24 квітня 2023 року викривають роль ОСОБА_13 у поставлених їй за вину злочинів.

Також слідчий суддя визнав доведеність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлені волі від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, у зв`язку з чим з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, слідчий суддя враховує ту обставину, що на території України введено воєнний стан, а тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрювана може вдатися до спроб втечі з території як Дніпропетровської області, так і території України. При цьому, сама підозрювана міцних соціальних зв`язків не має, власну дитину передала на виховання бабі (матері батька дитини), не має постійного місця проживання та роботи, що в своїй сукупності свідчить про відсутність будь-яких важелів, які б утримували останню за місцем тимчасового проживання з ОСОБА_14 .

Визнав доведеними слідчий суддя й ризики, передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана, маючи зв`язки з правоохоронними органами, зокрема оперуповноваженим ОСОБА_15 , з яким за попередньою змовою групою осіб вчинила кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, що, як наслідок, потягне за собою можливість отримання підозрюваною більш м`якого покарання, з чого також випливає й ризик перешкоджання кримінальному провадженню.

Доведеним, на думку суду, є й ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки за отриманою в ході проведення НСРД інформацією ОСОБА_9 має дохід виключно від незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін», що дає підстави вважати, що остання існує за рахунок грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, внаслідок скоєння злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що інший більш м`який запобіжний захід, зокрема, у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, і вірогідні відомості про медичні протипоказання чи про неможливість підтримувати стан здоров`я підозрюваної в умовах попереднього ув`язнення відсутні.

Разом з цим, зважаючи на тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , дані про особу підозрюваної, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, слідчий суддя вирішив визначити в даному випадку розмір застави у межах, визначених ст. 182 КПК України, тобто такий, що перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та визначити її у розмірі 130 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 348 920 гривень, проте такий, що здатний забезпечити завдання кримінального провадження, оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною ОСОБА_9 покладених на неї обов`язків та зупинення її злочинної діяльності.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року та постановити свою ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 або застосувати до неї запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Якщо суд апеляційної інстанції прийде до висновку про обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної, визначити мінімальний розмір застави.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що підозра у вчинені злочину, про яку повідомлено ОСОБА_9 , є необґрунтованою, оскільки наданих стороною обвинувачення доказів недостатньо для того, щоб підозрювати її у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 та ч.3 ст.307 КК України на даній стадії досудового розслідування.

Також зазначає, що прокурором не доведено наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, як і неможливість застосування до його підзахисної більш м`якого запобіжного заходу, а слідчим суддею при обранні підозрюваній ОСОБА_9 запобіжного заходу не в повному обсязі досліджено підстави для його обрання, не оцінено в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, та безпідставно застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Звертає увагу захисник і на те, що встановлений ухвалою слідчого судді розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваної ОСОБА_9 , що суперечить вимогам ч.4 ст.182 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року та постановити нову, якою змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_9 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю. В разі залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою змінити розмір застави на мінімальний, передбачений чинним законодавством для даної категорії злочинів, тобто - 214 720 гривень.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що посилання сторони обвинувачення в питанні обрання запобіжного заходу виключно на тяжкість покарання, котре може бути призначено підозрюванвй в разі визнання її винною у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушенню є грубим порушенням КПК України, Конституції України міжнародно-правових актів.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що підозрювана ОСОБА_9 позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку лікаря нарколога та психіатра, має малолітню доньку, має міцні соціальні зв`язки із своєю родиною та близькими, зареєстрована та мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське.

Також сторона захисту зазначає, що внесення застави як альтернативного виду запобіжного заходу повинно бути реальним, тобто таким, який можливо виконати підозрюваній або її близьким родичем, й відповідно для особи, котра внесе дану заставу, ця сума повинна бути значною, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку самої підозрюваної ОСОБА_9 . Але застава, котра була визначена слідчим суддею, в розмірі 348 920 гривень є непомірною для родини підозрюваної, оскільки за неї може внести заставу лише мати, яка працює неофіційно та має середньомісячний дохід в розмірі 10 000 гривень. В даному ж випадку сторона обвинувачення не надала жодних доказів необхідності застосування збільшеного розміру застави. До того ж, 27.04.2023 року той же слідчий суддя районного суду розглянув аналогічне клопотання відносно іншого підозрюваного - ОСОБА_15 , який до 06 березня 2023 року займав посаду оперуповноваженого ВКП Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, та йому було визначено розмір застави в сумі 161 040 гривень.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку підозрюваної та її захисників, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційних скарг задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційних скаргах та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_9 відповідно до ст. 276 КПК України обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за ознаками ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти з конфіскацією майна.

24 квітня 2023 року ОСОБА_9 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин, вона добровільно, умисно з корисливих мотивів розпочала протиправну діяльність спільно з ОСОБА_14 , який розпочав протиправну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, не пізніше 24 травня 2023 року та який залучив її цієї діяльності, а також з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та оперуповноваженим Кам`яського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 .. Так, 22 березня 2023 року ОСОБА_14 незаконно придбав наркотичну речовину «метамфетами», масою 0,1308 г. з метою подальшого збуту та почав зберігати зазначену наркотичну речовину у одній із кімнат квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де протягом березня 2023 року проживав разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , після чого у невстановлений час, але не пізніше 22 березня 2023 року, ОСОБА_14 передав зазначений полімерний пакет з наркотичною речовиною ОСОБА_9 для подальшого збуту на території м. Кам`янське Дніпропетровської області, та який у подальшому, з метою збуту, остання зберігала в одній із кімнат квартири за вищевказаною квартирою, де проживала спільно з ОСОБА_14 , а у період часу з 17:35 год. по 18:53 год. 22 березня 2023 року під час особистої зустрічі на кухні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , збула ОСОБА_12 вищевказану наркотичну речовину за 1 000 грн. Зазначені дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознакою ч. 2 ст. 307 КК України. Окрім цього, 24 квітня 2023 року ОСОБА_9 , повторно, діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_14 незаконно придбали вологі кристалічні речовини кольором наближеним до білого, масами 60,0123 г., 1,9874 г., що містили у своєму складі метамфетамін, що відноситься до психотропних речовин, обіг яких відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, маса метамфетаміну становить 32,5087 г., 1,2445 г., та з метою подальшого збуту почали зберігати зазначену наркотичну речовину у будівлі (гаражу) за адресою: АДРЕСА_2 , у житловому приміщенні на другому поверсі (надбудова над гаражем) у одній із спальних кімнат, де спільно проживають ОСОБА_9 та ОСОБА_14 . Зазначені дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчим суддею цілком вірно було зазначено про те, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16 квітня 2023 року, протоколами оглядів та добровільної видачі наркотичних засобів від 01 грудня 2022 року, від 09 серпня 2022 року, від 22 та 24 березня 2023 року, висновками експертів № СЕ-19/104-22/39421-НЗПРАП від 05 січня 2023 року, № СЕ-19/104-22/25523-НЗПРАП від 27 жовтня 2022 року, № СЕ-19/104-23/11518-НЗПРАП від 10 квітня 2023 року, протоколами за результатами проведення НСРД візуального спостереження за особою; аудіо-, відео контролю особи, в тому числі щодо ОСОБА_9 ; зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, протоколу обшуку від 24 квітня 2023 року, протоколом огляду місця події від 24 квітня 2023 року, висновком експерта № СЕ-18/104-23/14817-НЗПРАП від 24 квітня 2023 року.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вірно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують.

Так, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлені волі від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, у зв`язку з чим з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вдатися до спроб втечі з території як Дніпропетровської області, так і території України. При цьому, сама підозрювана міцних соціальних зв`язків не має, власну дитину передала на виховання бабі (матері батька дитини), не має постійного місця проживання та роботи, що в своїй сукупності свідчить про відсутність будь-яких важелів, які б утримували останню за місцем тимчасового проживання з ОСОБА_14 .

Також слідчий суддя визнав доведеними ризики, передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана, маючи зв`язки з правоохоронними органами, зокрема оперуповноваженим ОСОБА_15 , з яким за попередньою змовою групою осіб вчинила кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, що, як наслідок, потягне за собою можливість отримання підозрюваною більш м`якого покарання, з чого також випливає й ризик перешкоджання кримінальному провадженню.

Доведеними є й ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки за отриманою в ході проведення НСРД інформацією ОСОБА_9 має дохід виключно від незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін», що дає підстави вважати, що остання існує за рахунок грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, внаслідок скоєння злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення.

Апеляційний суд цілком погоджується із встановленими слідчим суддею обставинами, та підтримує позицію суду першої інстанції про те, що для запобігання вищезазначеним ризикам необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, а тому посилання сторони захисту на безпідставність зазначених прокурором у клопотанні та встановлених судом ризиків не підлягають задоволенню.

Крім цього, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) Європейський суд з прав людини зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

Європейський суд з прав людини визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Також апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали врахував дані, характеризуючі підозрювану, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , і міру покарання, яка передбачена за них у виді позбавлення волі, та з метою запобігти встановленим ризикам судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання прокурора та застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тож, доводи захисника щодо неврахування судом характеризуючих його підзахисну даних, зазначених в апеляційній скарзі, є безпідставними та не впливають на обгрунтований висновок слідчого судді в цій частині. До того ж, дані обставини існували і на момент вчинення останньою кримінальних правопорушень, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором у поведінці підозрюваної.

Посилання ж сторони захисту в апеляційних скаргах на те, що слідчий суддя визначив ОСОБА_9 завеликий розмір застави, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тобто визначення застави за даних обставин є правом, а не обов`язком суду, а ОСОБА_9 підозрюється, крім іншого, і у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Втім, як встановлено під час апеляційного розгляду, зазначені в апеляціях підстави були враховані судом під час вирішення питання про обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою з урахуванням того, що ризики, встановлені судом, є реальними, і запобігти їхньому уникненню, окрім як застосуванням найбільш суворого запобіжного заходу неможливо, а тому судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання прокурора та застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя під час обрання запобіжного заходу належним чином врахував обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваної, дані про її особу та ризики, які визнав доведеними, та визначив такий розмір застави, який, у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам.

Що ж стосується посилання апелянтів на рішення слідчого судді від 27.04.2023 року, яким було вирішено аналогічне клопотання відносно іншого підозрюваного - ОСОБА_15 , який до 06 березня 2023 року займав посаду оперуповноваженого ВКП Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, та йому було визначено розмір застави в сумі 161 040 гривень, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки зазначене стороною захисту судове рішення не має в даному випадку жодного преюдиційного значення під час розгляду місцевим судом іншого клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_9 .

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обгрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4