ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1931/23 Справа № 932/6937/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0002941 за апеляційною скаргою прокурора Центральною окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, праює на посаді директора ТОВ Авіор-Дніпро, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2023 року, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце проживання: АДРЕСА_2 із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали до 26 вересня 2023 року.

Визначаючи підозрюваному запобіжний захід слідчий суддя врахував: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, стан здоров`я підозрюваного та наявність в нього міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, раніше не судимий.

Слідчий суддя зазначив, що в судовому засіданні доведено, що відносно ОСОБА_8 мається обґрунтована підозра у вчинені ним кримінального правопорушення, що безумовно обґрунтовує наявність ризику, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак з урахуванням у сукупності обставин щодо особи підозрюваного, то ступінь глибини цього ризику не виявляється настільки значною та достатньою, яка б давала підстави обрати підозрюваній саме такий винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя зазначив, що прокурором не було доведено наявності ризиків передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Мотивуючи апеляційну скаргу, прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що слідчий суддя безпідставно не взяв до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, прокурор зазначив, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Крім того, прокурор зазначив, що слідчий суддя не надав належної оцінки обставинам вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який просив скасувати рішення слідчого судді та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили відмовити у її задоволенні, а рішення слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону не в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог не дотримався.

Встановлено, що у провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0002941 від 26.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

27 липня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

Мотивуючи відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя послався на недоведеність прокурором ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вік підозрюваного, стан його здоров`я, наявність постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, позитивну характеристику та відсутність судимостей.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положеннями ст. 183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 констатована слідчим суддею, не оспорюється в апеляційній скарзі та підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, яке, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора про те, що у даному випадку тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини, є суттєвим фактором при оцінці ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

При цьому, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме, в справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, Суд дійшов висновку про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Слушними є доводи прокурора в апеляційній скарзі і щодо того, що підозрюваний ОСОБА_8 у випадку доведеності його вини у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Колегія суддів також вважає доведеним ризик впливу підозрюваного ОСОБА_8 на свідків у кримінальному провадженні, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що свідка та потерпіла є сусідами підозрюваного, а тому підозрюваний може незаконно впливати на свідків, використовуючи дружні стосунки, з метою зміни їхніх показань.

Колегія суддів вважає доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний своїми діями виявив своє ставлення до моральних засад суспільства в частині ставлення до тварин, проявивши жорстокість.

Крім того, при розгляді питання щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний суд враховує суспільну небезпечність злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 та значний суспільний резонанс і осуд.

Судова колегія враховує, те, що згідно до п.51 Рішення ЄСПЛ по справі «Летельє проти Франції» зазначено, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може викликати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє утримання в крайньому разі протягом певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок вчинення злочину.

Крім того, поза увагою слідчого судді залишились дані про обставини вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину відносно тварини, з особливою жорстокістю, , яке призвело до загибелі тварини, щодо двох і більше тварин.

Стан здоров`я, вік та міцність соціальних зв`язків, на які посилається слідчий суддя у оскаржуваному рішенні, не можуть нівелювати доведених прокурором ризиків, оскільки ОСОБА_8 є повнолітньою осудною особою, а факт проживання із сім`єю сам по собі не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Аналізуючи викладене в сукупності та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого не врахував наявність вищевказаних реальних ризиків та обґрунтованих підстав і дійшов до помилкового та передчасного висновку, про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Вищезазначені обставини є суттєвими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою.

Жоден більш із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З врахуванням наведеного, колегія суддів доходить переконливого висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою клопотання слідчого за погодженням з прокурором, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 слід задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах : щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти до розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Зважаючи на тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків, колегія суддів вважає за необхідне призначити розмір застави у межах, визначених ч. 5 ст. 182 КІІК України, - у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто такий, який перевищую 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, зупинення його злочинної діяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, апеляційний суд має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 309, 404, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Центральною окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 вересня 2023 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду.

Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 536 800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп. у разі внесення якої ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти.

У випадку внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- за першим викликом з`являтись до слідчого, прокурора чи суду;

- не залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4