Провадження № 1-кс/202/4682/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000625 від 04.06.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене у кримінальному провадженні № 0000625 від 04 червня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, майно, а саме: належну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканцю АДРЕСА_1 купюру номіналом 100 доларів США № РЕ 35742706D 2017 року випуску, у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.

Клопотання мотивоване тим, що органом досудового розслідування встановлено, що 04.06.2023 року до чергової частини відділення поліції №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від старшого інспектора СРПП відділення поліції №1 Краматорського РУП майора поліції ОСОБА_6 про те, що 04.06.2023 року при складанні адміністративного матеріалу відносно військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 , за порушення правил дорожнього руху, останній пропонував надання неправомірної вигоди в розмірі 100 доларів США, за не притягнення до адміністративної відповідальності.

04.06.2023 старшим слідчим СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області проведено огляд місця події, а саме автодороги біля вул. Молодіжної с. Карпівка, Краматорського району, Донецької області, місце зупинки автомобіля, в ході якого працівник поліції надав для огляду грошові кошти, 100 доларів США, купюра номіналом 100 доларів РЕ 35742706D 2017 року, які йому пропонував ОСОБА_5 , які було вилучено.

Постановою слідчого від 04.06.2023 року вищевказані грошові кошти купюра номіналом 100 доларів РЕ 35742706D 2017 року - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, як предмет злочину, оскільки вона містить сліди злочину, тобто, утримують відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

На даний час є достатньо підстав вважати, що грошові кошти купюра номіналом 100 доларів РЕ 35742706D 2017 року, вилучена під час вказаного огляду, мають значення для подальшого досудового розслідування, зокрема є предметом кримінального правопорушення.

Одночасно з цим для встановлення обставин, передбачених статтею 91 Кримінального процесуального кодексу України, необхідно проведення експертного дослідження вищевказаних об`єктів із збереженням об`єктів в тому стані, в якому вони були вилучені. При цьому, звертаючись з клопотанням про накладення арешту, сторона обвинувачення керується тим, що предметом дослідження буде купюра купюра номіналом 100 доларів РЕ 35742706D 2017 року, яку водій ОСОБА_5 пропонував працівникам поліції за не притягнення його до адміністративної відповідальності. За таких умов для забезпечення майбутнього отримання доказів необхідним є накладення арешту на купюру номіналом 100 доларів РЕ 35742706D 2017 року, для розпорядження органу досудового розслідування.

На думку сторони обвинувачення, вказані вище речі. відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є знаряддям кримінально-протиправних дій та містять інформацію про спосіб вчинення злочину та його мотиви, тому на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучене під час вказаного вище огляду майно може бути використано у якості доказів у кримінальному провадженні.

Сукупність зібраних на даний доказів дають підстави для подальшого продовження досудового розслідування свідчать про те, що було вчинено кримінальне правопорушення такого ступеня тяжкості, що виправдовує застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості приховування вказаного майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий звернувся з даним клопотанням

Прокурор в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд даного клопотання за його відсутності, в заяві вказав, що заявлені вимоги підтримує та просить накласти арешт з метою збереження речових доказів.

Власник вилученого майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відеофіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження, внесене 04.06.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000625 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.06.2023 року старшим слідчим СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області проведено огляд місця події, а саме автодороги на місці зупинки автомобіля, в ході якого працівник поліції надав для огляду грошові кошти, 100 доларів США, купюра номіналом 100 доларів номіналом 100 доларів РЕ 35742706D 2017 року, які йому пропонував ОСОБА_5 , які було вилучено та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Вказані грошові кошти мають характер речових доказів та визнані речовим доказами у кримінальному провадженні постановою старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 04.06.2023 року.

Як встановлено в судовому засіданні, вищевказані грошові кошти вилучено 04.06.2023 року. Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було направлено до суду засобами поштового зв`язку 05.06.2023 року, тобто в межах строку, передбаченого ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що вилучені грошові кошти, а саме купюра номіналом 100 доларів США № РЕ 35742706D 2017 року випуску, яка визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні, має доказове значення у даному кримінальному провадженні і можуть бути використана як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, з урахуванням вимог порядку затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене у кримінальному провадженні № 0000625 від 04 червня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, майно, а саме: належну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканцю АДРЕСА_1 купюру номіналом 100 доларів США № РЕ 35742706D 2017 року випуску, у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арештоване майно зберігати в порядку визначеному розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1