Провадження № 1-кс/344/4631/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000040 від 06.05.2022,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодження із прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000040 від 06.05.2022, в обґрунтування якого посилається на те, що п`ятим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному № 0000040, відомості про яке 05.05.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

Так, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконний збут психотропних речовин (амфетамін), у невстановлений досудовим розслідуванням час орієнтовно 19.10.2022, 16.12.2022 та 06.02.2023 (тричі) придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину (амфетамін), який зберігав з метою збуту. У подальшому, ОСОБА_7 продовжуючи діяти за попередньою змовою із ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Кисилевській у м. Івано-Франківську за матеріальну винагороду тричі збув вищевказану психотропну речовину (амфетамін) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

07.02.2023 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

08.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

09.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами обшуків за місцем проживання ОСОБА_4 ; допитами в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; висновками судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № КСЕ-19/109-23/1687 від 08.02.2023; № КСЕ-19/109-23/1688 від 08.02.2023; № КСЕ-19/109-23/1689 від 08.02.2023; № КСЕ-19/109-23/1690 від 08.02.2023; № КСЕ-19/109-23/1696 від 09.02.2023; протоколами за результатами проведення НСРД та іншими належними та допустимими доказами в їх сукупності.

10.02.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.04.2023.

06.04.2023 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.06.2023.

02.06.2023 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.07.2023.

Таким чином на даний час, з метою виконання завдань кримінального провадження, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, вчинених з корисливим мотивом, один із яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, а інший до категорії особливо тяжких злочинів.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.07.2023 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 07.08.2023 року.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити та розмір застави не визначати.

Захисник заперечила щодо задоволення клопотання, обгрунтувала заперечення тим, що ОСОБА_4 , вже продовжували запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому просила застувати домашній арешт.

Підозрюваний підтримав позицію адвоката, просив застосувати домашній арешт.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачений порядок розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Так, ч.3, 5 ст.199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

07.02.2023 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

08.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

09.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

10.02.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.04.2023.

06.04.2023 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.06.2023.

02.06.2023 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.07.2023.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.07.2023 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 07.08.2023 року.

У судовому засіданні будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані і слугували підставою для обрання ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, наявність таких ризиків доведено прокурором.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Одночасно, в рішенні Харченко проти України ЄСПЛ зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.

Так, слідчий суддя, оцінивши сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, бере до уваги наявність обґрунтованої підозри в вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, яке відноситься до особливо тяжкого злочину за який, передбачено призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років

При вирішенні клопотання, слідчим суддею, окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні є тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, а також те, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 відноситься до злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

В той же час обставини, які зазначені його захисником, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та наявність підтверджених в судовому засіданні ризиків.

Враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання продовження (застосування) підозрюваного запобіжного заходу, а також, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, то застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та інших ризиків, обрання більш м`якого запобіжного не являється за можливе.

Разом із тим, відповідно до п. 5 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя вважає необхідним скористатися таким правом не визначати заставу з огляду на наведене нижче.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує в сукупності всі наявні обставини даного провадження, характер інкримінованого злочину та його тяжкість, те що, інкримінований злочин посягає на встановлений правовий режим обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, те, що виявлена та вилучена у підозрюваного кількість психотропної речовини відноситься до особливо великих розмірів та вчинено повторно групою осіб, а відтак не зважає лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, а опирається також і на необхідність захисту суспільних інтересів, які незважаючи на презумпцію невинуватості, мають превалююче та переважне значення та констатує, що інших обставин, котрі давали б підстави для обрання м`якшого запобіжного заходу підозрюваному, або які не виправдовують таке подальше тримання підозрюваного під вартою стороною захисту не наведено і слідчим суддею в процесі судового розгляду не встановлено.

Вирішуючи дане питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу.

Жодних даних які б свідчили про існування на даний час підстав для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слідчому судді не надано, тобто даних які б спростовували особливості інкримінованого йому правопорушення.

При цьому, обставини, які зазначені захистом, не можуть бути підставами для відмови в задоволені даного клопотання, оскільки не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків. Щодо можливості застосування відносно підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, то слід вказати наступне.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, хоча і накладатиме на підозрюваного менше обмежень та менший рівень страждання та труднощів, ніж звичайне тримання під вартою в установі виконання покарань, все одно становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до практики ЄСПЛ, однак на даному етапі досудового розслідування домашній арешт на думку слідчого судді не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелювати встановлені ризики, а відтак і забезпечити дієвість даного кримінального провадження. Слідчий суддя вважає, що перебування підозрюваного під домашнім арештом, враховуючи особливості даного конкретного провадження може перешкоджати його дієвості.

Не було встановлено слідчим суддею і відомостей, які підтверджують міцні соціальні зв`язки підозрюваного та дозволяють поза розумним сумнівом розраховувати на його правомірну поведінку у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який чи у разі внесення за підозрюваного застави заставодавцем. Доводи захисту не свідчать про відсутність встановлених ризиків з огляду на конкретні обставини справи та не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному інших, більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою, оскільки, на переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування усі інші запобіжні заходи, що не пов`язані з триманням під вартою однозначно будуть недостатніми та не дієвими для гарантування належної поведінки підозрюваного.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Таким чином, суд вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки підозрюваного, запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваного без визначення розміру застави в межах строків досудового розслідування на строк 34 (тридцять чотири) дні, в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.08.2023 року включно

Відповідно до норм ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, на строк 34 (тридцять чотири) дні, в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.08.2023 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» та вручити підозрюваному і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 06 липня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_14