Єдиний унікальний номер № 273/2300/21
Провадження № 1-кп/0285/223/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м. Звягель кримінальне провадження № 273/2300/21 0000482) за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Юрмала Латвія, громадянина України, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого бетонярем «Юнібілд», зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невстановлений у ході досудового розслідування час, в один із днів серпня місяця 2015 року разом з своєю сестрою, яка не досягла чотирнадцяти років, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували у будинку за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло сестри ОСОБА_7 , яка не досягла чотирнадцятирічного віку, з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої (зґвалтування).

Відразу, у вказаному місці та за вказаних обставин, ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на вчиненні дій сексуального характеру, в одній із кімнат будинку, де перебувала малолітня ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що сестра не досягла чотирнадцятирічного віку і застосовуючи фізичне насильство руками схопив її та використовуючи перевагу у фізичному та психічному розвитку, долаючи опір потерпілої, зґвалтував її, тобто всупереч її волі умисно вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло сестри ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), яка не досягла чотирнадцятирічного віку, з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_7 завагітніла та 16 квітня 2016 року народила дитину - ОСОБА_10 , біологічним батьком якого є ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений вину не визнав та пояснив, що не оспорює факт статевого акту зі своєю сестрою та стверджував, що все відбувалось із добровільної волі потерпілої.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим його вина підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що її брат ОСОБА_6 в один із днів серпня 2015 року згвалтував її. Від даного статевого акту вона завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_3 народила сина, біологічним батьком якого є ОСОБА_6 . Наполягала на суворому покаранні обвинуваченого.

Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.07.2021 відповідно до якого ОСОБА_7 заявила про те, що в серпні 2015 року ОСОБА_6 її згвалтував (а.с. 114);

Копією паспорта, відповідно до якого ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 і на момент вчинення щодо неї кримінального правопорушення їй було повних 13 років. (а.с. 108, 115).

Протоколом отримання зразків букального епітелію від 20.07.2021, відповідно до якого відібрано зразки у ОСОБА_11 (а.с. 120).

Протоколом отримання зразків букального епітелію від 21.07.2021, відповідно до якого відібрано зразки у ОСОБА_6 (а.с. 122).

Протоколом отримання зразків букального епітелію від 21.07.2021, відповідно до якого відібрано зразки у ОСОБА_10 (а.с. 125).

Свідоцтвом про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 123).

Висновком експерта № СЕ-19-21/26078- БД від 18.08.2021, відповідно до якого встановлено, що генетичні ознаки зразків букального епітелію ОСОБА_11 , 2001 р. н., ОСОБА_12 , 2016 р. н. та ОСОБА_6 , 1991 р. н. ОСОБА_6 , 1991 р. н. може бути біологічним батьком ОСОБА_10 , 2016 р. н. біологічною матір`ю якого є ОСОБА_11 , 2001 р. н. Ймовірністьданої події складає 99,99999% (а.с. 130-142).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 303-2021 від 19.01.2021 ОСОБА_6 психічними хворобами не хворіє, в період часу, до якого відноситься інкриміновано йому діяння, в тимчасовому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - не перебував. Міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час (а.с. 148-150).

ОСОБА_7 на час вчинення щодо неї кримінального правопорушення була малолітньою. Ця обставина підтверджується матеріалами справи, які прямо вказують на те, що ОСОБА_6 був обізнаний про те, що потерпіла є малолітньою. Крім того, ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував, що був обізнаний про вік потерпілої та те, що у нього з ОСОБА_11 був статевий акт.

Суду бере до уваги те, що невизнання вини ОСОБА_6 є його намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене та перекладання такої відповідальності на інших. Вина ОСОБА_6 підтверджується показами потерпілої, які є послідовними та узгоджуються між собою і матеріалами справи.

Аналізуючи показання потерпілої, свідків та досліджені письмові докази, суд, з врахуванням позиції ЄСПЛ викладеної у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 визнає їх належними та допустимими які вказують на критерій доведення «поза розумним сумнівом», оскільки така доведеність випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків та оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 152 КК України як згвалтування, тобто дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_11 , яка не досягла чотирнадцяти років, з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Суд не визнає пом`якшуючою обставиною каяття обвинуваченого виходячи з наступного:

щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди. Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Як встановлено судом ОСОБА_6 на протязі досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді вибачення у потерпілої та її рідних не просив, ніякої допомоги не надавав, в судовому засіданні вину не визнавав, а навпаки стверджував той факт, що потерпіла його оговорює. Каяття після дослідження всіх доказів суд розцінює як формальне під тиском беззаперечних доказів.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення є особливо тяжким, від якого тяжких наслідків не настали, особу обвинуваченого, який характеризується по місцю проживання задовільно, не одружений, раніше не судимий, обставини кримінального провадження, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме не визнання вини, намагання уникнути кримінальної відповідальності, цинічної поведінки щодо потерпілої, думку потерпілої яка наполягає на суворому покаранні обвинуваченого та призначає покарання у виді позбавлення волі.

Заявлений потерпілою цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню.

Суд бере до уваги те, що згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Стаття 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Вона відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд вважає, що дії обвинуваченого, які були направлені на зґвалтування ОСОБА_11 заподіяли їй душевних страждань.

Враховуючи обставини справи, характер та обсяг завданої шкоди, вимушені зміни у житті потерпілої, яка докладає додаткових зусиль для захисту своїх прав і відновлення звичайного способу життя, а також вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 200000 грн. відповідає характеру та обсягу страждань позивачки, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача та не порушує засад розумності, виваженості та справедливості.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в повному розмірі.

Відповідно до закону України № 409-IX від 19 грудня 2019 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, та посилення відповідальності за злочини, вчинені проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи" Єдиний реєстр осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи - автоматизована електронна база даних, створена для забезпечення збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку, узагальнення даних про осіб, які вчинили злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, у тому числі осіб, судимість яких за такі злочини знята або погашена в установленому законом порядку.

До реєстру вносяться зокрема відомості щодо прізвища, імені, по батькові засудженого, дати народження, місця проживання чи перебування, кримінального правопорушення, за який його було засуджено, виду кримінального покарання, який до нього був застосований...

З огляду на наведене інформацію про особу ОСОБА_6 необхідно внести до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається, а тому суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення на два дні позбавлення волі з моменту затримання 03.05.2023 до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 367, 368 Кримінального Процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України і обрати йому покарання за цим законом 13 (тринадцять) років позбавлення волі .

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_6 обрати тримання під вартою на 60 діб до 01.07.2023 включно, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

ОСОБА_6 затримати та взяти підварту.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. 2015 року) зарахувати засудженому ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення на два дні позбавлення волі з моменту затримання 03.05.2023 до набрання вироком законної сили.

Внести інформацію про ОСОБА_6 за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Цивільний позов потерпілої задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 200000 (двісті тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизи 6470, 62 грн.

Речові докази:

-накладений арешт на мобільний телефон марки "Samsung" зняти та повернути ОСОБА_7 .

-накладений арешт на мобільний телефон марки Sigma mobile IP-87 чорного кольору, мобільний телефон Black view IP-68 чорного кольору - зняти та повернути ОСОБА_6 .;

-зразок букального епітелію ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 знищити.

Даний вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: