УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року

м. Київ

справа № 359/10291/19

провадження № 51-3346км22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

засуджених ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

захисників ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 в режимі відеоконференції,

ОСОБА_11

розглянув у відкритому судовому засіданні заяви захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 про відвід колегії суддів в цілому у складі головуючого ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та кожному судді колегії окремо в межах касаційного розгляду за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_7 , його захисників - адвокатів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_11 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року в кримінальному провадженні №0000725 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

встановив:

У судовому засіданні захисник ОСОБА_9 заявив відводи колегії суддів в цілому у складі головуючого ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та кожному судді колегії окремо в межах касаційного провадження за вище вказаними касаційними скаргами з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, які обґрунтував наступним:

1. автоматизований розподіл касаційних скарг був проведений з порушеннями, оскільки в нього не було включено суддів Верховного Суду України, причому останній був неконституційним шляхом ліквідований;

2. відповідно до статті журналіста ОСОБА_12 на веб-сайті Новинарня, Верховний Суд не може вирішити питання щодо повернення однієї з будівель Національному університету оборони. Вказана будівля кілька років тому була незаконно передана Верховному Суду;

3. відносно колишнього голови Верховного Суду Князєва правоохоронними органами САП і НАБУ було порушено принцип презумпції невинуватості, а тому вказана колегія суддів залишатиме поза увагою порушення, допущені органом досудового розслідування відносно ОСОБА_7 ;

4. що в матеріалах касаційного провадження міститься довідка консультанта суду про те, що захисник ОСОБА_19 вже не представляє інтереси засудженого ОСОБА_7 .

5. відносно судді ОСОБА_2 є висновок Громадської ради доброчесності щодо самовідводу судді в адміністративній справі;

6. суддя ОСОБА_1 є представником судової системи з обвинувальним ухилом, про що свідчить 59 обвинувальних вироків і відсутність виправдувальних;

7. прокурор ОСОБА_13 незаконно брав участь у процесі 08.02.2023, судді дискримінували захисника, надавши «привілеї» прокурору ОСОБА_13 ;

8. судді не встановили особу прокурора ОСОБА_13 , у зв`язку з чим останній незаконно брав участь у судовому засіданні 20.03.2023;

9. судді не встановили особу прокурора ОСОБА_13 , у зв`язку з чим останній незаконно брав участь у судовому засіданні 10.05.2023;

10. судді не встановили особу прокурора ОСОБА_13 , у зв`язку з чим останній незаконно брав участь у судовому засіданні 07.06.2023;

Перевіривши вказані доводи захисника, колегія суддів не знаходить обставин, які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, виключають участь судді у касаційному розгляді. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

1. Рішення Конституційного Суду України №2-р/2020 від 18.02.2020 року, на яке посилається захисник, не визнає неконституційним як створення, так і функціонування Верховного Суду. Більше того, вказане Рішення зазначає про необхідність вирішення на законодавчому рівні питання щодо суддів Верховного Суду України. Оскільки на даний час питання щодо суддів Верховного Суду України на законодавчому рівні не вирішено, як не вирішено питання їх включення до штату суддів Верховного Суду, то твердження захисника про незаконність автоматичного розподілу через неучасть у ньому суддів Верховного Суду України є некоректним і таким, що не ґрунтується на вимогах закону.

У той же час судді Верховного Суду здійснюють свої повноваження у відповідності до Конституції та законів України.

Що стосується автоматичного розподілу, то він здійснювався серед суддів, які на час розподілу здійснювали свої повноваження.

2. Щодо твердження, яке стосується будівлі Національного університету оборони, то захисник у заяві не наводить жодного аргументування, яким чином судді колегії причетні до вирішення цього питання, більше того захисник не вказує, яким чином непередання цієї будівлі може вплинути на об`єктивність колегії суддів, і який стосунок до вказаної будівлі має ОСОБА_7 та/або ОСОБА_8 .

3. Також захисником не наведено будь-яких обґрунтованих мотивів, яким чином кримінальне провадження відносно ОСОБА_14 стосується касаційного провадження відносно ОСОБА_7 .

4. Ще однією обставиною, на підставі якої захисник заявив відвід колегії суддів, це неучасть захисника ОСОБА_15 . Відповідно до довідки, яка складена консультантом Верховного Суду, вказаний захисник повідомив, що він більше не представляє інтереси ОСОБА_7 , однак і захисник ОСОБА_9 і засуджений ОСОБА_7 заперечували вказані дані.

Для забезпечення ефективності та швидкості повідомлення про дату, час та місце касаційного розгляду вживаються різні заходи - надсилання повідомлень поштою, електронним зв`язком, а також шляхом телефонограм.

У вказаній довідці консультант лише зазначила ту інформацію, яку їй повідомила особа у відповідь на телефонограму. Ця довідка жодним чином не вказує на упередженість колегії суддів.

5. Що стосується висновку Громадської ради доброчесності відносно судді ОСОБА_2 , то захисник ОСОБА_9 не зазначає, яким чином самовідвід судді в адміністративній справі, який мав місце ще до призначення ОСОБА_2 на посаду судді Верховного Суду, пов`язаний з касаційним провадженням відносно ОСОБА_16 і ОСОБА_17 .

6. Посилання адвоката ОСОБА_9 на те, що суддя ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді судді Попаснянського районного суду Луганської області, постановлював лише обвинувальні вироки і це свідчить, на думку захисника, про обвинувальний ухил, не відповідає дійсності, в Єдиному реєстрі судових рішень також містяться і виправдувальні вироки, постановлені цим суддею. Крім того у вказаному реєстрі також є і численні постанови Верховного Суду, винесені під головуванням судді ОСОБА_1 , якими були повністю або частково задоволені касаційні скарги сторони захисту, або залишені без задоволення касаційні скарги сторони обвинувачення на виправдувальні вироки тощо.

7-10. Не вважає слушними колегія суддів і твердження адвоката ОСОБА_9 щодо нібито незаконної участі прокурора ОСОБА_18 у касаційному розгляді (зокрема, в судових засіданнях 08.02.2023, 20.03.2023, 10.05.2023, 07.06.2023 р.).

У цій частині колегія суддів звертає увагу, по-перше, на те, що у цих судових засіданнях не здійснювався касаційний розгляд по суті, оскільки такий розгляд відкладався на інші дати.

По-друге, відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 КПК України у судовому провадженні з перегляду судових рішень, зокрема у касаційному порядку, можуть брати участь прокурори вищого рівня. Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_18 є прокурором органу прокуратури вищого рівня, який уповноважений брати участь у розгляді вказаного касаційного провадження.

Отже, виходячи з наведеного вище, всі обставини, на які посилався захисник ОСОБА_9 , не є такими, що виключають участь у розгляді касаційного провадження як колегії суддів в цілому або окремих суддів.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 441 КПК,

Верховний Суд постановив:

Відмовити в задоволенні заяв захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 про відвід колегії суддів в цілому у складі головуючого ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та кожному судді колегії окремо.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3