ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2023 Справа №607/5710/23
провадження № 1-кп/607/1329/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070 від 05.01.2023, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернопіль, громадянин України, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не одружений, працює торговим представником у Львівській філії ТОВ «Торговий дім Карпатські мінеральні води», раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

04.01.2023 приблизно о 21 год. 10 хв. водій ОСОБА_3 керував технічно - справним автомобілем Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , та рухався із двома пасажирами в салоні автомобіля по вул. С. Будного м. Тернопіль у напрямку вул. Львівська.

Під час руху водій ОСОБА_3 , порушуючи вимог п. 2.3. (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі -ПДР), не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян.

Так, на ділянці дороги, навпроти ресторану «Едем», водій ОСОБА_3 не вибрав відповідно до вимог п. 12.1. ПДР безпечної швидкості руху, щоб постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, а вів автомобіль в межах населеного пункту зі швидкістю близько 110 км/год., чим також порушив вимоги п.12.4 ПДР України.

В результаті порушення водієм ОСОБА_3 безпечного швидкісного режиму та через проявлену під час руху неуважність, автомобіль Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , під його керуванням виїхав за межі проїзної частини дороги, на ліве узбіччя, де автомобіль наїхав на металеву електроопору.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримав відкриту черепно-мозкову травму із втисненим переломом правої тім`яної кістки та із забиттям головного мозку, які були небезпечними для життя у момент заподіяння, і за цією ознакою належать до тяжких тілесних ушкоджень - п.п. 2.1, 2.1.1 (а), 2.1.2, 2.1.3 (б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 12.1, 12.4 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Також відмовився від дачі показань.

Під час судових дебатів та проголошення останнього слова обвинувачений зазначив, що повністю визнає себе винним у вчиненому та більше такого не повториться.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; конкретні обставини кримінального провадження, зокрема позицію потерпілої сторони, висловленої в судових дебатах законним представником потерпілого та у його письмовій заяві від 25.04.2023 про примирення з обвинуваченим, відсутність претензій до нього та не карання обвинуваченого; особу винного, який працює; обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття; відсутність обставин, які б обтяжували покарання, та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті обвинувачення.

При цьому, враховуючи інші відомості про особу винного: те, що він молодого віку, злочин вчинив вперше, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; за місцем проживання скарги на його поведінку відсутні, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням.

Крім цього, суд вважає, що обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема характер порушення ПДР (перевищення швидкості в межах населеного пункту), свідчать про те, що для досягнення мети призначення ОСОБА_3 покарання, яка передбачена ч. 2 ст. 50 КК України, - його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами; йому слід призначити також додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, можливість призначення якого передбачена санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 цієї статті.

Процесуальні витрати за проведення експертиз в кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Арешт майна слід скасувати, як того вимагає ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на уповноважений орган пробації за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у загальній сумі 3 775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 40 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.01.2023 (справа №607/367/23) на автомобіль Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ) - скасувати.

Речові докази:

- медичну картку № 86/61 КНП «ТМКЛШД», - залишити цьому підприємству;

- медичну картку № 123 КНП «ТОДКЛ», - залишити цьому комунальному підприємству;

- один оптичний диск із результатами комп`ютерної томографії ОСОБА_6 залишити останньому;

- один оптичний диск із результатами комп`ютерної томографії ОСОБА_3 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1