Справа № 944/1966/23
Провадження №1-кс/944/401/23
11.05.2023 рокум.Яворів
Досудовим розслідуванням встановлено, що на території с. Бірки Яворівського району Львівської області невстановленими особами, за попередньою змовою групою осіб, здійснюється незаконне видобування корисних копалин місцевого значення.
Встановлено також, що вказана земельна ділянка за цільовим призначенням відноситься до категорії 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Також в ході досудового розслідування встановлено, що в с. Бірки, с. Кожичі Яворівського району Львівської області та поблизу вказаних населених пунктів немає родовищ корисних копалин для видобування піску, а серед власників спецдозволів на видобування корисних копалин чи геологічного вивчення надр власників земельних ділянок немає ОСОБА_6
Однак ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 10 травня 2023 року (справа №944/1966/23, провадження №1-кс/944/390/23) дане клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна було повернуто прокурору та встановлено строк 24 години для усунення вказаних в ухвалі недоліків.
Зокрема, слідчим суддею встановлено, що всупереч вимогам ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України до клопотання про арешт майна не додано документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном.
На виконання зазначеної ухвали слідчого судді Яворівського районного суду від 10 травня 2023 року до клопотання додано належним чином завірені копії документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
З метою збереження даного речового доказу у кримінальному провадженні (земельної ділянки), запобіганню її відчуженню, користуванню та розпорядженню як власником, так і іншими особами, враховуючи те, що земельна ділянка є предметом кримінального правопорушення і зберегла на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також у зв`язку з необхідністю призначення ряду судових експертиз, необхідно накласти на неї арешт.
Представник власника майна ОСОБА_7 подала письмове заперечення на клопотання про арешт майна, в якому зазначила таке.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив таке задовольнити.
Представник власника майна ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала письмове заперечення на клопотання про арешт майна, просила у задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши пояснення та оцінивши доводи слідчого, прокурора та представника власника майна, оглянувши матеріали клопотання та заперечення на нього, дослідивши долучені документи слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна допускається, зокрема, з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Перевіривши клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає, що воно подано з додержанням вимог встановлених ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно з ч. 2 ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку слідчого судді, слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на майно, доводи клопотання є обґрунтованими і відповідають потребами досудового слідства, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт майна з підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, по суті є формою забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Доводи представників власника майна про те, що слідчим не доведено існування складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 Кримінального кодексу України, оскільки законодавством України не передбачено отримання власником земельних ділянок отримання дозволу на зняття та перенесення верхнього ґрунтового покриття щодо будь-яких земельних ділянок, слідчий суддя відхиляє, оскільки, стверджуючи таке, захисник фактично надає оцінку доказам у кримінальному провадженні, що є неможливим в ході розгляду і вирішення клопотання про арешт майна.
Також необхідно зазначити, що слідчий суддя на даному етапі не вправі вирішувати питання щодо правильності кваліфікації кримінального правопорушення, так як це повинно оцінюватись судом при розгляді кримінального провадження по суті. Право перекваліфікації відноситься до виключної компетенції слідчого, прокурора, які уповноважені змінити кваліфікацію відповідно до встановлених досудовим розслідуванням обставин, та жодним чином не відноситься до повноважень слідчого судді.
Питання визначення речових доказів на стадії досудового розслідування також належить до виключної компетенції слідчого.
Крім того, накладення арешту на вказане в клопотанні майно, який є тимчасовим заходом, на думку слідчого судді, з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження, не є надмірно обтяжливим для ОСОБА_6 та не призведе до зупинення або надмірного обмеження його правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Також слід зазначити, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Тобто, після проведення процесуальних дій в кримінальному провадженні, власник майна може подати клопотання про скасування арешту майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Керуючись ст. ст. 170 174 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1