Номер провадження:1-кс/521/1884/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000810 від 07.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що 07.12.2022 до ЧЧ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла інформація з УСБУ в Одеській області про те, що на території Малиновського району м. Одеси систематично діє група осіб, яка організовує незаконний збут психотропних засобів, а саме «Альфа-ПВП».

Відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000810 від 07.12.2022 року за ч. 2 ст. 307 КК України.

В подальшому, 22.05.2023 на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.05.2023 (справа №521/12606/23) було проведено обшук приміщення за адресою АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_4 , яка причетна до вчинення вказаного злочину. В ході якого виявлено та вилучено: зіп-пакети середнього розміру у загальній кількості 59 штук, зіп-пакети більшого розміру у загальній кількості 22 штуки, 1 маленький зіп-пакет, які поміщено до сейф-пакету НПУ PSP2188510. Мобільний телефон марки Iphone 6S, 6 зіп-пакетів середнього розміру, вилучено до сейф-пакету НПУ ВУМ1000474.

В подальшому в порядку ст. 208 КПК України затримано наступних осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яким повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Крім того про підозру у вчиненні злочину повідомлено гр. ОСОБА_7 .

Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної- особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК.

Частиною 2 вказаної статті також передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Щодо вказаних речей, що були вилучені існує сукупність достатніх підстав вважати, що вони є доказом злочину, тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до санкції статті вказаного кримінального правопорушення, а саме ч. 2 ст. 307 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.?

Зазначені обставини вказують на те, що існують обґрунтовані ризики подальшого пошкодження або відчуженням майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та може бути в подальшому конфісковано при судовому розгляді справи та призначенні відповідного покарання.

На підставі викладеного, враховуючи, що з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладені арешту на майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій підтримав клопотання, та вважає, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.2 ст.167 КПК України - підставою тимчасово вилученого майна є: п.1. підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; п.3. є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; п.4. одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона розпоряджатися та використовувати майно, на яке накладено арешт може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати чи пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей якщо є достатні підстави вважити, що вони зберегли на собі сліди злочину чи є предметом кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, у даному випадку, враховуючи обставини злочину, слідчий суддя вважає, що є всі законі підстави вважати, що означені в клопотанні предмети підпадають під ознаки тимчасово вилученого майна, та з метою недопущення зникнення вилученого майна, втрати або його пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000810 від 07.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було вилучено 22.05.2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: зіп-пакети середнього розміру у загальній кількості 59 штук, зіп-пакети більшого розміру у загальній кількості 22 штуки, 1 маленький зіп-пакет, які поміщено до сейф-пакету НПУ PSP2188510. Мобільний телефон марки Iphone 6S, 6 зіп- пакетів середнього розміру, вилучено до сейф-пакету НПУ ВУМ1000474.

Заборонити розпоряджатись та користуватися будь-якій особі вказаним майном.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1