Номер справи137/353/23

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трибухи Літинського району Вінницької області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого мулярем-штукатуром-облицювальником-плиточником у ФОП « ОСОБА_6 », проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
В період дії в країні воєнного стану зокрема, 12.03.2023 близько 16 год 50 хв ОСОБА_4 перебуваючи на території автомийки по АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, через незамкнені двері зайшов до підсобного приміщення автомийки, де побачив на столі набір 71 біт з магнітним утримувачем в кейсі «PARKSIDE». Пересвідчився, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно з метою власного збагачення взяв даний набір біт та поклав його до внутрішньої лівої кишені своєї куртки. Також в підсобному приміщенні відкрив шухляду столу звідки з метою власного збагачення, та діючи поза волею власника майна, із корисливих мотивів, таємно заволодів коштами в сумі 1030,00 грн. Надалі ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник з викраденим майно,м розпорядившись ним на власний розсуд, заподіяв тим самим власнику майна ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 1582 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що на момент крадіжки він був обізнаний про введення військового стану в країні. 12.03.2023 він перебував з друзями біля кар`єру, біля території автомийки. Один з його знайомих працює там робітником. Поки знайомий вийшов на двір, та залишивши двері відчиненими, ОСОБА_4 , хоча не мав права входу в приміщення, вирішив зайти всередину. Він помітив інструменти на столі і взяв їх, поклавши у карман, а також відкрив шухлядку столу, де виявив гроші і забрав їх собі. Потім він вийшов на двір і переклав викрадене у свій карман та пішов додому. Наступного дня гроші витратив. Він зауважив, що не розглядав нічого цінного в цьому приміщенні і раніше не скоював жодних кримінальних правопорушень. Але до цього притягувався до адміністративної відповідальності двічі або тричі. Визнав свою провину, розкаявся за вчинене. Зробив для себе необхідні висновки та буде надалі намагатись уникати подібних подій у майбутньому. При призначенні покарання поклався на розсуд суду.
Під час судового засідання потерпілий ОСОБА_5 заявив, що завдана йому шкода була відшкодована, а викрадені речі повернуті, і він не має жодних претензій до обвинуваченого. Він вважає, що обвинувачений є молодим і можливо не усвідомив, що завдав шкоди. ОСОБА_5 просив суд суворо не карати ОСОБА_4 при призначенні покарання.
Прокурор ОСОБА_3 просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. Вважаючи, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, зі звільненням від покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки. Просив також вирішити долю речового доказу та витрат на проведення експертизи.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Судом враховано, що ОСОБА_4 , раніше не судимий (а.с.45) на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (а.с.46), за місцем проживання компроментуючі матеріали відсутні (а.с. 48,49).
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлені.
Згідно досудової доповіді, складеної відповідно до ст. 314-1 КПК України, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 39-40).
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особи винного та враховуючи досудову доповідь відносно останнього, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання строком на 2 роки на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов потерпілим не заявлений.
Питання про речові докази та судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 100 та ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 50,63, 65-67, 75, 76, 185 КК України, ст.ст. 100, 124, 337, 349, 368, 373-374, 615 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати арешт накладений 16.03.2023 слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області на інструментний набір «PARKSIDE», який поміщено до спец. пакету НПУ № WAR 1795565.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_1 виданий 14.01.2022 органом № 0524, РНОКПП НОМЕР_2 проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 ) 716,94 грн. на користь держави Україна у відшкодування витрат за проведення в кримінальному провадженні експертизи № 1600/23-21 від 21.03.2023.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1