Справа № 135/482/19
Провадження № 1-кп/135/22/23
У Х В А Л А

іменем України

23.08.2023 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження за №0000329 від 09 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368-3 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обставини, які встановлені досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню №0000329 від 09 серпня 2018 року.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу (розпорядження) директора Департаменту по виробництву залізобетонних виробів ВП «Птахофабрика «Вінницький бройлер» ПАТ «МХП» ОСОБА_6 № 37-к від 22.10.2015, ОСОБА_3 прийнято на посаду менеджера з постачання відділу матеріально-технічного постачання Департаменту по виробництву залізобетонних виробів ВП «Птахофабрика «Вінницький бройлер» ПАТ «МХП» з 23.10.2015.

Відповідно до наказу директора Департаменту по виробництву залізобетонних виробів ВП «Птахофабрика «Вінницький бройлер» ПАТ «МХП» ОСОБА_6 № 113-а від 29.05.2018, ОСОБА_3 переведено на посаду начальника відділу матеріально-технічного постачання Департаменту по виробництву залізобетонних виробів ВП «Птахофабрика «Вінницький бройлер» ПАТ «МХП» з 29.05.2018.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - «Птахофабрика «Вінницький бройлер» є Відокремленим підрозділом Публічного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт», що відповідно до ст. 3 Статуту є юридичною особою за законодавством України.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.5, 2.6, 2.7, 2.9, 2.16, 2.19 посадової інструкції менеджера з постачання ВП «Птахофабрика «Вінницький бройлер» ПАТ «МХП», затвердженої наказом директора ВП «Птахофабрика «Вінницький бройлер» ПАТ «Миронівський хлібопродукт» ОСОБА_7 від 01.10.2015, ОСОБА_3 : розробляє політику заводу з питань матеріально-технічного забезпечення; здійснює пошук постачальників, орієнтуючись на якість пропонованих матеріально-технічних ресурсів, ціну, терміни постачань, сприятливі умови постачань; розвиває відносини з постачальниками, аналізує їх виробничі і фінансові можливості, вивчає можливість і доцільність встановлення прямих довгострокових господарських зв`язків по постачаннях матеріально-технічних ресурсів; підготовляє і коректує переддоговірну документацію; укладає договори з постачальниками; розробляє пропозиції по заміні дорогих матеріально-технічних ресурсів більш доступними за ціною і можливостями придбання, але які в той же час точно відповідають вимогам по якості; організовує складання: заявок на матеріально-технічні ресурси (зведених річних, річних, квартальних, місячних).

Крім того, згідно п.п. 2.1, 2.2, 2.3, посадової інструкції начальника відділу матеріально-технічного постачання ВП «Птахофабрика «Вінницький бройлер» ПАТ «МХП», затвердженої наказом директора ВП «Птахофабрика «Вінницький бройлер» ПАТ «Миронівський хлібопродукт» ОСОБА_7 від 01.10.2015, ОСОБА_3 : організовує роботу відділу матеріально-технічного постачання щодо забезпечення відокремленого підрозділу усіма необхідними для його виробничої діяльності матеріальними ресурсами (сировиною, матеріалами, комплектуючими виробами, інструментом, запасними частинами, спецодягом, господарчим інвентарем тощо); керує розробленням проектів перспективних і річних планів матеріально-технічного постачання виробництва на основі визначення потреби підрозділів заводу в матеріальних ресурсах, складанням матеріальних балансів та заявок на розподілені за планом матеріальні ресурси та їх обґрунтуваннями і необхідними розрахунками, встановленням календарних строків поставок; бере участь в узгодженні умов і укладенні договорів поставок з матеріально-технічного забезпечення відокремленого підрозділу, вживає заходів щодо розширення прямих постійних і довгострокових господарських зв`язків з постачальниками.

Так, 04.01.2017 в процесі здійснення фінансово-господарської діяльності між ТОВ «Вольтаж Ком» в особі директора ОСОБА_8 та ПАТ «МХП» в собі директора Департаменту по виробництву залізобетонних виробів ВП «Птахофабрика «Вінницький бройлер» ПАТ «МХП» - ОСОБА_6 було укладено договір поставки № 6 на поставку електротоварів. Після укладання договору здійснювались угоди купівлі-продажу різних найменувань електротоварів. Фактично укладанням договору та всіма питаннями купівлі-продажу товарів (заявки, передача, виписка документів) зі сторони ПАТ «МХП», займався менеджер, а в подальшому начальник відділу матеріально-технічного постачання відокремленого Департаменту по виробництву залізобетонних виробів ВІТ «Птахофабрика «Вінницький бройлер» ПАТ «МХП» - ОСОБА_3 .

До середини серпня 2017 року, ТОВ «Вольтаж КОМ» здійснювали стабільні поставки електротоварів до Департаменту по виробництву залізобетонних виробів ВП «Птахофабрика «Вінницький бройлер» ПАТ «МХП». В подальшому обсяги заказів зі сторони начальника відділу матеріально-технічного постачання - ОСОБА_3 припинились, у зв`язку з чим, менеджер ТОВ «Вольтаж Ком» ОСОБА_9 , за вказівкою директора ОСОБА_10 зв`язалась із ОСОБА_3 , з метою з`ясування причин припинення поставок, На що ОСОБА_3 , повідомив їй, що для здійснення подальших заказів на постачання електротоварів, ТОВ «Вольтаж Ком» необхідно із певних сум поставок, а саме частину коштів в розмірі 10 % в залежності від суми заказу, перераховувати на особисті банківські карти відкриті на ім`я ОСОБА_3 у АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Ладижин, Вінницької області, маючи відкриті на своє ім`я банківські карткові рахунки у АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, будучи службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми, використовуючи своє службове становище, отримав на вище вказані банківські карткові рахунки грошові кошти в якості неправомірної вигоди, а саме: 05.10.2017 у розмірі -1005 гривень, 14.12.2017 у розмірі - 3545 гривень, 28.12.2017 у розмірі - 1345 гривень, 28.12.2017 у розмірі - 7021 гривня, 23.02.2018 у розмірі - 3748 гривень, 07.05.2018 у розмірі - 3162 гривні, 01.06.2018 у розмірі - 8353 гривні, на загальну суму 28179 гривень, за узгодження умов та укладення договорів поставок з матеріально-технічного забезпечення відокремленого підрозділу «Птахофабрика «Вінницький бройлер» ПАТ «МХП» та вжиття заходів щодо розширення прямих постійних і довгострокових господарських зв`язків з постачальником, а саме з ТОВ «Вольтаж Ком» при здійсненні конкурентних закупівель та збільшення об`єму закупівель від директора ТОВ «Вольтаж Ком» ОСОБА_10 , які були перераховані у відділенні «Базис» Чергнігівського РУ ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 70.

На підставі викладеного ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України, тобто в одержанні службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій або бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду.

Клопотання сторін кримінального провадження та їх аргументи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотань.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 в межах даного провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, оскільки останній вчинив діяння, передбачені ч. 3 ст. 368-3 КК України - кримінальне правопорушення, з моменту вчинення якого минуло більше п`яти років.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що йому роз`яснено та зрозуміло суть обвинувачення, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. При цьому свою вину у вчиненому ОСОБА_3 не визнав, проте заявив про небажання доводити свою невинуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, вважаючи, що не визнання своєї винуватості не перешкоджає закриттю провадження із зазначених вище підстав. А тому підтримав заявлене його захисником ОСОБА_5 клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368-3 КК України на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Зазначив про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, оскільки в справі наявні належні докази того, що минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за діяння, яке є нетяжким злочином.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження та перевіривши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Щодо клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Діяння, у вчиненні якого звинувачено ОСОБА_3 містить ознаки нетяжкого злочину (ст. 12 КК України), передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України, за який встановлено максимальну межу покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Згідно з правилами п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

З матеріалів провадження вбачається, що на даний час закінчився передбачений законом п`ятирічний строк давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368-3 КК України.

Будь-яких даних, які б свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від слідства чи суду, під час судового розгляду не встановлено.

За змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення (правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 29.07.2021 по справі № 552/5595/18).

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання сторони захисту і звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368-3 КК України з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 3 ст. 49 КК України, ст. 100, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 350, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 368-3 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368-3 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000329 від 09 серпня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368-3 КК України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя