ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/1439/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/563/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст.185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 березня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000786 від 02.09.2022, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 березня 2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перещепіно, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, має середню спеціальну освіту, не працює, встановлено 3 групу інвалідності, раніше судимим не був, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , машкає за адресою АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до статтей 75,76 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що 05.08.2022, приблизно о 16 год. 05 хв. перебуваючи у приміщенні супермаркету «АТБ», в буд. № 12 по вул. Вернадського, м. Харків, знайшов банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_9 та почав зберігати у себе. 06.08.2022 р. з 08:35 по 08:36, ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи в кіоску «Аттика», в буд. № 30а/1 по вул. Нетеченській, м. Харків, скористався раніше знайденою банківською карткою, таємно, без відома власника банківської картки ОСОБА_9 , розрахувавшись за придбаний ним товар на суму 870,50 гривень.

Крім того, цього ж дня, з 09 год. 08 хв. по 20 год. 13 хв., діючи з єдиним умислом, використовуючи єдиний платіжний засіб, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_7 , перебуваючи в супермаркеті «АТБ», в буд. № 12 по вул. Вернадського, м. Харків, скористався раніше знайденою банківською карткою, таємно, без відома власника банківської картки - ОСОБА_9 , розрахувавшись за придбаний ним товар на суму 499,30 гривень. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 завдав ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 1 369,80 гривень.

Не погодившись з зазначеним вироком, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.03.2023 - скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що виразилось у тому, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині судового рішення, містять істотні суперечності, а також у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що виразилось у застосуванні судом закону, котрий не підлягав застосуванню. Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказує на те, що суд при ухваленні вироку порушив вимоги пункту 2 частини 3 статті 374 КПК України, оскільки у фабулі мотивувальної частини вироку суду відсутні відомості щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, не вказано на підставі яких нормативно-правових актів його було введено та обізнаність обвинуваченого про їх дію. Вказане суперечить об`єктивній стороні кримінального правопорушення та висновкам суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого, не відповідає диспозиції норми кримінального закону, якою встановлено кримінальну відповідальність за вчинені обвинуваченим дії, які суд кваліфікував за частиною 4 статті 185 КК України.

Апелянт зазначає, що у мотивувальній частині вироку суд зазначив усі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, а не частиною 4 статті 185 КК України за якою кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_7 .

Прокурор посилається на те, що невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження відповідно до статтей 409, 411 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами статті 404 КПК України, дійшла висновку, що подана апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, на підставі об`єктивно з`ясовуваних обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до частини 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню в тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд даного кримінального провадження проводився у порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України, а саме: допитано обвинуваченого та досліджено матеріали, що характеризують особу обвинуваченого. Інші докази під час судового розгляду не досліджувалися, оскільки, як зазначено судом фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення ніким не оспорюються.

Однак, при формулюванні обвинувачення судом першої інстанції у вироку не зазначено про факт вчинення обвинуваченим злочину в умовах воєнного стану, та не вказано на підставі яких нормативно-правових актів його було введено та обізнаність обвинуваченого про їх дію

Відповідно до положень статті 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Колегією суддів під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону не виконані.

Так, відповідно, до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, було введено воєнний стан на всій території України, дію якого в подальшому було неодноразово продовжено.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-IX від 03.03.2022 року посилено відповідальність за деякі кримінальні правопорушення, в тому числі передбачені статтею 185 КК України, вчинені в умовах воєнного стану.

Відповідно до таких змін, крадіжка, вчинена в умовах воєнного або надзвичайного стану, є особливо кваліфікуючим складом злочину. Тобто, вчинення крадіжки в умовах воєнного стану одразу кваліфікується за частиною 4 статті 185 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні 05.08.2022 крадіжки, тобто під час дії воєнного стану.

Однак, суд першої інстанції, хоча і кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за частиною 4 статті 185 КК України, викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, проте, в мотивувальній частині вироку, а саме в формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, не зазначив обов`язкової кваліфікуючої ознаки злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України - вчинення обвинуваченим злочину в умовах воєнного стану, а також не зазначив у формулюванні обвинувачення на підставі яких нормативно-правових актів було введено воєнний стан на території України у зв`язку з повномасштабною військовою агресією рф.

З викладеного формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, фактично вбачається, що судом першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні дій, які маю всі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, а не за частиною 4 статті 185 КК України, оскільки у встановлених судом обставинах кримінального правопорушення не зазначено, що обвинувачений вчинив крадіжку в умовах воєнного стану.

Тобто, зазначене у вироку формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, не відповідає диспозиції норми кримінального закону, якою встановлено кримінальну відповідальність за вчинені обвинуваченим дії, які суд кваліфікував за частиною 4 статті 185 КК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді справи та ухваленні вироку було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим відповідно до пункту 3 частини 1 статті 409, частини 1 статті 412 КПК України, оскаржуваний вирок підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог статті 370 КПК України та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в частини 1 статті 415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог частини 6 статті 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені пунктами 1, 2, 13, 15 частини 1 статті 7 КПК України верховенство права, законність, забезпечення права на захист, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у статті 370 КПК України.

Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржуваний вирок належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись статтями 404, 405, пунктом 6 частиною 1 статті 407, пуктом 3 частиною статті 409, частиною 1 статті 412, статтями 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова - задовольнити.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 березня 2023 року стосовно ОСОБА_7 - скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: