Єдиний унікальний номер справи № 201/5335/22
Номер провадження № 1-кп/201/302/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18-а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені 28 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000774 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Бурти, Новомиргородського району, Кіровоградської області, громадянки України, не заміжньої, маючої повну середню освіту, студентки 3-го курсу хімічного факультету Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2022 року приблизно о 13 годині 27 хвилин водій ОСОБА_4 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, так як взагалі не отримувала його, та керуючи технічно справним автомобілем «М 21412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.01.2008 належить ОСОБА_6 , в світлий час доби зі швидкістю приблизно 50 км/год. здійснювала рух по сухому асфальтобетонному покритті, в крайній правій смузі для руху проїзної частини дороги вул. Набережної Перемоги Соборного району м. Дніпро, яка має по дві смуги руху у кожному напрямку, з боку бульвару Слави у напрямку вул. Космічної, при цьому перевозячи на передньому пасажирському місці ОСОБА_7 .

Під час руху в крайній правій смузі проїзної частини дороги вул. Набережної Перемоги, Соборного району м. Дніпро, та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» розділу № 33 «Дорожні знаки» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» розділу № 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху, які знаходилися за напрямком її руху навпроти будинку № 112Д, водій ОСОБА_4 не діяла таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважною до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, коли повинна була та могла передбачити можливість настання суспільно небезпечних наслідків, маючи об`єктивну можливість виявити легковий транспортний засіб, що зупинився попереду в крайній лівій смузі попутного напрямку, перед нерегульованим пішохідним переходом, не зупинила керований нею автомобіль «М 21412», щоб переконатися, що на пішохідному переході немає пішоходів, а продовжила рух, тим самим створивши ОСОБА_8 , який в той час по нерегульованому пішохідному переході перетинав проїзну частину дороги вул. Набережної Перемоги, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «М 21412», небезпеку для руху, внаслідок чого приблизно о 13 годині 27 хвилин 28 травня 2022 року навпроти будинку № 112Д по вул. Набережній Перемоги, Соборного району м. Дніпро, передньою частиною автомобіля «М 21412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустила на нього наїзд.

Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушила вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.1 а), 2.3 б), 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху, де зазначено:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.»;

п. 2.1 «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;»;

п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»;

п. 18.4 «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.».

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 18.1 та п. 18.4 Правил дорожнього руху, знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди - наїздом на пішохода, що заподіяло смерть останнього.

Невиконання водієм ОСОБА_4 вимог п. 18.1 та п. 18.4 Правил дорожнього руху, призвело до настання даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження, а саме: сумісна тупа травма тіла - садно в лобній ділянці, садно на нижній губі праворуч біля кута роту, синець на верхній повіці правого ока, синець по задній поверхні правої вушної раковини, частково з розповсюдженням на проекцію соскоподібного відростку, крововилив у правій скронево-тім`яній ділянці з вираженими реактивними змінами, лінійно-звивистий перелом правої тім`яної та скроневої кістки з розповсюдженням на основу черепа, ізольовані переломи правої та лівої очничної пластинки лобної кістки епідуральна гематома праворуч, крововиливи під м`яку мозкову оболонку, на випуклій (конвекситальній) поверхні лівої півкулі головного мозку з поширенням на між дольову та базальну поверхню, крововилив на випуклій поверхні правої півкулі головного мозку в проекції тім`яної частки з розповсюдження на скроневу та потиличну, а також на міждольову та базальну їх поверхню, крововилив на поверхні обох гемісфер мозочку, вогнища забою речовини мозку на передньо-базальному полюсі лівої лобної частки з поширенням на передньо-базальну поверхню правої скроневої частки, забій на бічній поверхні правої скроневої частки з вираженими реактивними змінами; синець по правій бічній поверхні тулубу, синець починаючи від проекції 6 ребра до рівня гребеня правої клубової кістки, межею якою є передня та середня права пахвова лінія з крововиливом у товщу м`яких тканин, забій легень, крововилив в наколониркову клітковину праворуч, переломи 4-11 ребра, деякі з ушкодженням пристінкової плеври, які розташовані по правій середньо-пахвовій лінії у напрямку до правої лопаткової лінії (прямі); синець на тильній поверхні лівої кисті, 2 садна у проекції правого плечового суглобу, крововилив у товщу м`яких тканин правого передпліччя на розгинальній поверхні з переходом на ліктьовий суглоб, 3 садна у основи проксимальних фаланг правої кисті на тильній поверхні від 3-5 пальців, садно вздовж ості правої лопатки, 2 садна на передньо-зовнішній поверхні правого стегна, садно в проекції правого колінного суглобу по зовнішній поверхні, на тильній поверхні правої стопи по зовнішній поверхні 3 садна з синцем, рана на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна, синець передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у середній третині, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті ОСОБА_8 .

Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 о 03 годині 20 хвилин у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР», за адресою: м. Дніпро, Соборний район, площа Соборна, 14, від сумісної тупої травми тіла з переломом кісток склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, переломом ребер праворуч, яка у своєму клінічному перебігу ускладнилась розвитком полі органної недостатності.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнала повністю і суду показала, що 28 травня 2022 року її знайомий ОСОБА_7 , у користуванні якого перебував транспортний засіб «М 21412» реєстраційний номер НОМЕР_1 , надав їй можливість керування даним транспортним засобом для навчання та отримання практики у керуванні автомобілем. На той момент вона не мала водійського посвідчення, навчалася в автошколі і не здала практику керування автомобілем. В той же день приблизно о 13.20 годині вона керуючи транспортним засобом «М 21412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_7 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, рухалася в крайній правій смузі для руху проїзної частини дороги по вул. Набережній Перемоги в напрямку вул. Космічної у м. Дніпрі зі швидкістю приблизно 50 км/год. Погодні умови в той день були задовільні, без опадів. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, вона завчасно не побачила пішохода, який переходив проїжджу частину по пішохідному переходу, не встигла вчасно загальмувати та здійснила наїзд на потерпілого ОСОБА_8 . Після чого вона одразу викликала швидку допомогу, поліцію та стала чекати їх приїзду на місці ДТП. В подальшому в лікарні їй повідомили, що потерпілий ОСОБА_8 помер. При цьому, ОСОБА_4 не оспорювала фактичні обставини інкримінованого їй злочину, зазначила, що посвідчення водія вона не отримувала та розуміла, що не має права керувати транспортним засобом, підтвердила, що нею були порушені Дорожнього руху України. В скоєного щиро покаялася та вказала, що повністю відшкодувала потерпілому ОСОБА_9 завдані нею збитки. Просила врахувати ці обставини та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що він є рідним братом померлого ОСОБА_8 , який проживав у м. Дніпро. При цьому, зазначив, що проживає у м. Києві, очевидцем дорожньо-транспортної пригоди не був, її подробиці йому не відомі. В травні 2022 року йому зателефонували та повідомили, що його брат потрапив у ДТП, а саме на пішохідному переході його збив автомобіль. В подальшому йому повідомили, що від отриманих внаслідок ДТП тілесних ушкоджень його брат помер у лікарні. Зазначив, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю відшкодувала йому збитки, претензій матеріального та морального характеру він до неї немає. Просив призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з позбавленням волі, оскільки остання вчинила цей злочин ненавмисно, є молодою дівчиною, якій він не хоче псувати життя.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а так само визнала всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор, потерпілий та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченої, наданими нею безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюється, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченою дійсно мало місце, в її діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки вона своїми діями вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , обвинувачена винна у вчиненні цього злочину, а тому підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченої, судом встановлено, що ОСОБА_4 не заміжня, має повну середню освіту, є студенткою 3-го курсу хімічного факультету Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштована, раніше не судима, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття у скоєному та добровільне відшкодування потерпілому завданих збитків.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого нею злочину, враховує особу обвинуваченої, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання останньої, та приходить до переконання, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією частини 2 статті 286 КК України.

При цьому, визначаючи розмір покарання, суд зважає на конкретні обставини злочину та його наслідки, зокрема, грубе порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху та здійснення наїзду на потерпілого саме на пішохідному переході, тим більше, керуючи транспортним засобом, не маючи на це права та відповідного водійського посвідчення, що призвело до отримання ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть останнього, суд приходить до переконання про неможливість призначення ОСОБА_4 мінімального покарання, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та вважає за необхідне призначити останній покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів.

Водночас, суд враховує, що обвинувачена вчинила, хоча і тяжкий, але необережний злочин, щиро розкаялася у скоєному та добровільно відшкодувала завдану потерпілому ОСОБА_9 шкоду у повному обсязі, раніше не судима і не притягалася до кримінальної відповідальності, є студенткою навчального закладу, позитивно характеризується, як за місцем проживання, так і навчання, а також позицію потерпілого, який просив призначити покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі, суд приходить до висновку про можливість виправлення останньої без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за нею постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинувачену від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням та поклавши на неї відповідні обов`язки.

Вирішуючи питання про застосування до обвинуваченої додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами суд приходить до наступних висновків.

Норми закону України про кримінальну відповідальність наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України надає можливість суду як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати такого покарання до особи. Указане положення закону України про кримінальну відповідальність має альтернативний характер застосування і це питання, як визначив законодавець, суд вирішує на власний розсуд залежно від конкретних обставин кримінального провадження, характеру допущених особою порушень вимог Правил дорожнього руху, їх наслідків тощо.

Отже, вирішуючи питання про призначення обвинуваченій додаткового покарання, суд насамперед виходить з конкретних обставин справи, характеру допущених особою порушень вимог Правил дорожнього руху та їх наслідків, зокрема, грубе порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху та здійснення наїзду на потерпілого саме на пішохідному переході, тим більше, керуючи транспортним засобом, не маючи на це права та відповідного водійського посвідчення, що призвело до отримання ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть останнього, суд приходить до переконання, що, справедливим та доцільним у даному випадку, буде призначення обвинуваченій додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, що, у свою чергу, сприятиме підвищенню рівня безпеки інших осіб учасників дорожнього руху та буде відповідною протиправному діянню реакцією держави.

Під час досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження застосовані заходи забезпечення кримінального провадження.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2022 року на транспортний засіб - автомобіль марки «М21412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , накладений арешт шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Отже, вирішуючи питання щодо скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Таким чином, зважаючи на наведені вимоги кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку про необхідність скасування накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2022 року арешту на транспортний засіб - автомобіль «М21412», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В межах даного кримінального провадження під час досудового розслідування до ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.07.2022 року застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 26.09.2022 року включно, однак, за відсутності в подальшому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченої, строк застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сплинув у вказану дату.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- автомобіль марки «М21412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до акту приймання-передачі від 28.05.2022 року переданий на зберігання ТОВ «Династія-Дніпро» та зберігається на спецмайданчику тимчасового тримання транспортних засобів ТОВ «Династія-Дніпро» за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22 - необхідно повернути власнику цього транспортного засобу ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст. ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судової транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки, витрат по проведенню судової експертизи технічного стану транспортного засобу у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки, витрат по проведенню комплексної автотехнічної, фототехнічної та експертизи звуко- відеозапису у розмірі 7551 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 20 копійок, витрат по проведенню автотехнічної експертизи у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки, що підтверджується відповідними довідками про витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні, на користь держави.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй основного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2022 року арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «М21412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 є ОСОБА_6 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль марки «М21412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до акту приймання-передачі від 28.05.2022 року переданий на зберігання ТОВ «Династія-Дніпро» та зберігається на спецмайданчику тимчасового тримання транспортних засобів ТОВ «Династія-Дніпро» за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22 - повернути власнику цього транспортного засобу ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судової транспортно-трасологічної експертизи у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки, витрат по проведенню судової експертизи технічного стану транспортного засобу у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки, витрат по проведенню комплексної автотехнічної, фототехнічної та експертизи звуко- відеозапису у розмірі 7551 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 20 копійок, витрат по проведенню автотехнічної експертизи у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки, на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1