Провадження №1-кс/522/5640/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту з об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101), посилаючись на наступне.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2018 в рамках кримінального провадження №0004982 від 01.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365-2КК України було накладено арешт, в тому числі, на об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101).

Вищевказаний об`єкт нерухомого майна належить ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 06.02.1981, внаслідок чого вона прийняла у власність 5/20 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

30.05.2017 між співласниками зазначеного житлового будинку укладено договір про поділ нерухомого майна в натурі та припинення спільної часткової власності, внаслідок чого ОСОБА_5 стала власником самостійного об`єкта нерухомості, якому була присвоєна адреса: АДРЕСА_1 .

На початку літа 2023 року ОСОБА_5 стало відомо, що на підставі ухвали слідчого судді на належний їх на праві власності житловий будинок накладено арешт в рамках кримінального провадження.

Про розгляду клопотання про накладення арешту ОСОБА_5 не повідомлялася, що позбавило її можливості надати документи на підтвердження права власності.

Крім того, адвокат зазначає, що досудове розслідування здійснюється майже 5 років, жодній особі не повідомлено про підозру, у зв`язку з чим адвокат звернувся з клопотанням про скасування арешту.

Адвокат в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з наведених підстав.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

З клопотання адвоката вбачається, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2018 в рамках кримінального провадження №0004982 від 01.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365-2КК України було накладено арешт, в тому числі, на об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101).

Вищевказаний об`єкт нерухомого майна належить ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 06.02.1981, внаслідок чого вона прийняла у власність 5/20 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

30.05.2017 між співласниками зазначеного житлового будинку укладено договір про поділ нерухомого майна в натурі та припинення спільної часткової власності, внаслідок чого ОСОБА_5 стала власником самостійного об`єкта нерухомості, якому була присвоєна адреса: АДРЕСА_1 .

На початку літа 2023 року ОСОБА_5 стало відомо, що на підставі ухвали слідчого судді на належний їх на праві власності житловий будинок накладено арешт в рамках кримінального провадження.

Про розгляду клопотання про накладення арешту ОСОБА_5 не повідомлялася, що позбавило її можливості надати документи на підтвердження права власності.

Крім того, адвокат зазначає, що досудове розслідування здійснюється майже 5 років, жодній особі не повідомлено про підозру, у зв`язку з чим адвокат звернувся з клопотанням про скасування арешту.

Також слідчий суддя звертає увагу, що згідно витягу з ЄРДР, на теперішній час кримінальне провадження №0004982 від 01.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365-2 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - закрито. При цьому, слідчим при закритті кримінального провадження не було вирішено правового статусу арештованого майна.

Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

На даний час, за результатами розгляду клопотання та дослідження матеріалів, доданих до нього, слідчим суддею не вбачається необхідність в подальшому арешті вищезазначених об`єктів нерухомості.

Так, ч.5 ст.9 КПК України, передбачено що, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. При цьому, виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до ст.13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст.41 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України та відповідно до п.10 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Пункт 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначає, що набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знать про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумний заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна.

Аналогічне роз`яснення міститься в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 №24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».

На даний час законність набуття права власності ОСОБА_5 на вищезазначений об`єкт нерухомості жодною особою не оспорюєтеся. Вказане майно не є речовим доказом, а кримінальне провадження закрито.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення вказаного клопотання про скасування арешту майна з наведених підстав.

Керуючись ст.ст.167-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт з об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 101), накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2018 (справа №522/13628/18, провадження №1-кс/522/14467/18), яке належить ОСОБА_4 .

Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора - процесуального керівника у кримінальному провадженні №0004982.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

15.09.2023