Справа № 643/4396/23
Провадження № 1-в/643/161/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20.08.2020 за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.

В обґрунтування подання зазначено, що 30.09.2020 Салтівським районним відділом філії Державної установи «Центр гіробації» в Харківській області був прийнятий до виконання вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 20.08.2020 року, який набрав законної сили 22.09.2020. 01.10.2020 та 13.10.2020 ОСОБА_4 було надіслано повідомлення за адресою: м. Харків, провулок Металіста, буд. 14 про необхідність сплати штрафу, згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 20.08.2020 та повідомити про це Салтівський районний відділ з питань пробацїї. Станом на 15.10.2020 ОСОБА_4 до Салтівського районного відділу з питань пробації не з`явився, причини не явки не повідомив, документ, який підтверджує сплату штрафу не пред`явив. Під час перевірки місця проживання засудженого було встановлено, що за вищевказаною адресою ніхто не мешкає, оскільки будинок непридатний для життя.

23.10.2020 до Ленінського районного суду м. Харкова було направлено подання на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відносно засудженого ОСОБА_4 відповідно до закону. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27.10.2020 подання Салтівського районного відділу з питань пробації про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відносно ОСОБА_4 повернуто заявнику для дооформления.

17.11.2020 до Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було направлено запит для перевірки місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно матеріалів перевірки та письмового пояснення сусіда, який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 стало відомо, що ОСОБА_4 за вказаною адресою не мешкає, квартиру продано іншим власникам 17.11.2020 та 21.12.2020 було надіслано повідомлення за адресою: АДРЕСА_2 про необхідність сплати штрафу, відповідно до вироку Ленінського районног суду м. Харкова від 20.08.2020 року та повідомити про це Салтівський районний відділ з питань пробацїї.

Згідно з даними оперативно-довідкової картотеки Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» від 28.12.2020 ОСОБА_4 з 30.09.2020 в установі не утримувався.

Згідно з повідомленням КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ОСОБА_4 з 20.08.2020 по 18.01.2021 за медичною допомогою не звертався.

09.03.2021 до Ленінського районного суду м. Харкова було направлено подання на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України про заміну несплаченої суми штрафу у розмірі 1020 грн. покаранням у виді громадських робіт відносно. ОСОБА_4 відповідно до закону.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.03.2021 у задоволенні подання було відмовлено.

16.09.2021 до Ленінського районного суду м. Харкова було направлено подання на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або позбавлення волі відносно ОСОБА_4 . Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 28.09.2021 подання Салтівського районного відділу з питань пробації про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відносно ОСОБА_4 повернуто заявнику для дооформления.

17.04.2023 було надіслано повідомлення за адресою: АДРЕСА_2 про необхідність сплати штрафу, згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 20.08.2020 та повідомити про це Салтівський районний відділ з питань пробації.

Під час перевірки місця проживання засудженого було встановлено, що за вищевказаною адресою ніхто не мешкає, оскільки будинок непридатний для життя.

Згідно відповіді адміністрації Салтівського району Харківської міської ради від 02.05.2023 ОСОБА_4 в базі Інтегрованої системи обліку інформації внутрішньо переміщених осіб не перебуває, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не отримував. Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 22.05.2023 інформації про перетин Державного кордону ОСОБА_4 у період з 01.01.2023 по 22.05.2023 не виявлено.

Згідно вимоги про притягнення до кримінальної відповідальності наданої УІАП ГУНП в Харківській області від 29.03.2023 ОСОБА_4 з моменту винесення вироку суду до кримінальної відповідальності не притягувався.

19.04.2023 та 24.05.2023 за допомогою Єдиного реєстру засуджених осіб та осіб, узятих під варту було надіслано запит для отримання відомостей, щодо джерел виплачених доходів підоблікової особи. 19.04.2023 та 24.05.2023 було отримано відповідь засобами ЄРЗО відповідно до порядку надання Державною податковою службою України інформації. Згідно результатів перевірки, яку було проведено з 1 кварталу 2022 року по 1 квартал 2023 рік, інформація щодо джерел виплачених доходів за запитуваний період в Державному реєстрі відсутня.

Представник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд проводити без її участі, подання підтримує.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд проводити без його участі та подання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив з клопотанням про відкладення розгляду клопотання до суду не звертався, тому на підставі ч. 4 ст. 539 КПК України, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності, за наявними матеріалами.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що внесене подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.08.2020 року вироком Ленінського районного суду м. Харкова, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Вирок набрав законної сили 22.09.2020.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки - два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Салтівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області вжив всіх необхідних заходів для встановлення місця проживання, працевлаштування, контактних даних, можливості сплати штрафу повністю або частинами, майнового стану засудженого та з`ясування причин невиконання засудженим вироку суду, передбачених Наказом Міністерства юстиції України від 27.04.2018 № 1301/5 Про затвердження Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, із змінами, внесеними згідно Наказу Міністерства юстиції № 154/5 від 10.01.2023 року.

Вирок набрав законної сили 22.09.2020 року, строк його виконання у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України сплив через 2 роки, а саме 22.09.2022 року.

Відповідно до вимоги УІПА ГУНП в Харківській області стосовно ОСОБА_4 станом на 29.03.2023 даніі про вчинення інших кримінальних правопорушень відсутні

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Наявність лише факту несплати засудженою штрафу не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 20.08.2022, факт ухилення від відбування покарання не встановлений, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст.80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Харкова від 20.08.2020 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Матеріали особової справи стосовно ОСОБА_4 повернути до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1