Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5511/23
Номер провадження 1-кс/711/1519/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

слідчої - ОСОБА_3

власника майна - підозрюваної ОСОБА_4

представника власника майна - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшої слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000022 від 17.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча ВРОТЗ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , поданим в рамках кримінального провадження № 0000022 від 17.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ВРОТЗ СУ ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 17.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з 14.07.2023 адміністратор групи зв`язку підрозділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 здійснювала вимагання у ОСОБА_7 неправомірної вигоди в розмірі 6 200 доларів США за оформлення документів про непридатність до військової служби за станом здоров`я та надання нею у подальшому допомоги з приводу виїзду за межі України.

31.07.2023 ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 5 500 доларів США як першу частину неправомірної вигоди.

14.08.2023 близько 13 год. на вулиці, біля будинку АДРЕСА_1 після отримання другої частини неправомірної вигоди в розмірі 700 доларів США та передачі ОСОБА_7 документів про непридатність до військової служби за станом здоров`я (з відтисками печаток ІНФОРМАЦІЯ_2 та цього ж ВЛК), що дають підстави для виїзду за межі України, в порядку ст. 208 КПК України затримано.

Так, 14.08.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та в ході проведення особистого обшуку у ОСОБА_4 виявлено та вилучено:

- грошові купюри, номіналом 100 доларів США в кількості 7 штук, а саме 5 купюр з номіналом 100 доларів США з однаковим серійним номером: КВ 26817228 І із зазначенням напису «імітаційні», а також 2 купюри номіналом 100 доларів США, які мають наступні серії та номери: LB 67659780 T, PE 84557597D;

- довідку ВЛК №146/2/57 від 05.07.2023 на ім`я ОСОБА_7 ;

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон «Samsung», який має ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім картками, які мають наступні номери мобільних телефонів: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

15.08.2023 постановою слідчого у даному кримінальному провадженні вказаний мобільний телефон, грошові купюри та документи визнано речовими доказами, оскільки останні відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України.

Ініціатор клопотання вказує, що вказані предмети та документи є важливим доказом у провадженні, оскільки ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою уникнення кримінальної відповідальності та приховування речових доказів, може вчинити дії для їх знищення, що унеможливить подальше їх обстеження, огляд, а також проведення ряду необхідних судових експертиз.

Про важливість вказаних речових доказів свідчить те, що відомості, які містяться в них зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема відомості щодо здійснення телефонних дзвінків, смс-повідомлень, які мали місце під час спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , а також з посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 та ВЛК на яких ОСОБА_4 здійснювала вплив. Грошові кошти були отримані ОСОБА_4 від ОСОБА_7 для себе за позитивне вирішення нею питання, зокрема, за здійснення нею впливу на членів військово-лікарської комісії та начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 , тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави, на прийняття останнім рішення про визнання ОСОБА_7 непридатним до проходження військової служби за станом здоров`я та видачу довідки вказаного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для пред`явлення представникам Державної прикордонної служби, якою надається дозвіл на виїзд такої категорії призовників за кордон, тобто за здійснення ним впливу на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, маючи досвід та службові зв`язки, що надають можливість у такому сприянні та впливі.

З урахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, недопущення зміни, перетворення, знищення, а також з метою збереження речових доказів, орган досудового розслідування вважає за доцільне накласти арешт на:

- грошові купюри, номіналом 100 доларів США в кількості 7 штук, а саме 5 купюр з номіналом 100 доларів США з однаковим серійним номером: КВ 26817228 І із зазначенням напису «імітаційні», а також 2 купюри номіналом 100 доларів США, які мають серії та номери: LB 67659780 T, PE 84557597D;

- довідку ВЛК №146/2/57 від 05.07.2023 на ім`я ОСОБА_7 ;

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон «Samsung», який має ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім картками, які мають номери мобільних телефонів: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Також, згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про решт майна для прийняття законного та справедливого рішення, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, необхідно враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідальності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «АНтріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та з метою яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справ «Джеймс та інші проти Сполученого королівства», п. 50, Series A N 98).

Відтак, враховуючи викладені вимоги практики Європейського суду з прав людини ініціатор клопотання вважає, що без накладення арешту на вказане майно, орган досудового розслідування буде позбавлений можливості досягти мети у встановлені істини у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою збереження речового доказу, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З цих причин слідству є вкрай важливим, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігти можливостям приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження цих речових доказів, що можливо досягти лише шляхом позбавлення власників чи інших зацікавлених осіб права на їх відчуження, розпорядження чи користування ними. При цьому слідство вважає, що повернення речових доказів підозрюваній ОСОБА_4 , жодним чином не гарантує можливості запобігання указаним вище ризикам, адже такі ризики можуть бути вчинені як самим власником, так і третіми, в тому числі зацікавленими, особами з будь-якою метою (перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючий викладене вище, слідча, за погодженням із прокурором звернулася до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні слідча ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому та додані до нього докази. Додатково зазначила, що під час особистого обшуку підозрюваної в неї було вилучено 700 доларів США з позначкою «імітація», які органом досудового розслідування було видано ОСОБА_7 ; довідку ВЛК №146/2/57 від 05.07.2023 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 ; 200 доларів США та мобільний телефон «Samsung», який має ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім картками №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , які належать ОСОБА_4 .

Володілець майна підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що вилучений в неї мобільний телефон є її власністю та він їй необхідний для спілкування з членами своєї родини, іншого мобільного телефону вона не має. Нею було надано доступ до вказаного телефону і слідча може зняти всю необхідну інформацію та повернути його їй. Тому вона заперечує проти накладення арешту на вилучений мобільний телефон. Щодо накладення арешту на вилучені грошові кошти та документи поклалась на розсуд суду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 поклалась на розсуд суду щодо накладення арешту на вилучені грошові кошти та документи. Однак, щодо накладення арешту на вилучений мобільний телефон заперечувала вказуючи, що ОСОБА_4 надала слідчій пароль доступу до вказаного телефону і орган досудового розслідування може зняти необхідну інформацію та повернути його власнику. Вилучений мобільний телефон не має відношення до кримінального провадження, а тому після зняття необхідної інформації має бути повернутий ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення слідчої, власника майна ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2023, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України.

14.08.2023 в період часу з 13 год. 03 хв. по 17 год. 00 хв. під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст..208 КПК України, було здійснено особистий обшук останньої, в результаті чого виявлено та вилучено:

- грошові купюри, номіналом 100 доларів США в кількості 7 штук, а саме 5 купюр з номіналом 100 доларів США з однаковим серійним номером: КВ 26817228 І із зазначенням напису «імітаційні», а також 2 купюри номіналом 100 доларів США, які мають наступні серії та номери: LB 67659780 T, PE 84557597D;

- довідку ВЛК №146/2/57 від 05.07.2023 на ім`я ОСОБА_7 ;

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон «Samsung», який має ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім картками, які мають наступні номери мобільних телефонів: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Постановою про визнання речовим доказом від 15.08.2023, старшим слідчим ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області вказані вище речі, документи та грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000022 від 17.07.2023.

15.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно було вилучене 14.08.2023 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 під час затримання, в порядку ст. 208 КПК України, в період часу з 13 год. 03 хв. по 17 год. 00 хв., клопотання про арешт майна подано до суду 15.08.2023, тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 236 КПК України, другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Отже, судом встановлено, що вилучене 14.08.2023 під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_4 майно, а саме: грошові купюри, номіналом 100 доларів США в кількості 7 штук, а саме 5 купюр з номіналом 100 доларів США з однаковим серійним номером: КВ 26817228 І із зазначенням напису «імітаційні» та 2 купюри номіналом 100 доларів США, які мають наступні серії та номери: LB 67659780 T, PE 84557597D); довідка ВЛК №146/2/57 від 05.07.2023 на ім`я ОСОБА_7 ; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 ; мобільний телефон «Samsung», який має ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім картками, з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 , - є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідають вимогам ст. 98 КПК України, оскільки вони мають значення для проведення подальших слідчих дій та можуть містити на собі сліди злочину, а саме за допомогою вказаних абонентських номерів та мобільного телефону ОСОБА_4 могла зв`язуватись з іншими особами, причетними до вчинення кримінальних правопорушень. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане тимчасово вилучене майно є об`єктами, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та збереження речових доказів, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання щодо накладення арешту на вилучене в ході проведення 14.08.2023 особистого обшуку ОСОБА_4 майно з метою збереження речових доказів, а саме на:

- грошові купюри, номіналом 100 доларів США в кількості 7 штук, а саме 5 купюр з номіналом 100 доларів США з однаковим серійним номером: КВ 26817228 І із зазначенням напису «імітаційні», 2 купюри номіналом 100 доларів США, серія та номер LB 67659780 T, PE 84557597D;

- довідку ВЛК №146/2/57 від 05.07.2023 на ім`я ОСОБА_7 ;

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон «Samsung», який має ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім картками, які мають наступні номери мобільних телефонів: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 .

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання слідчого слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшої слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000022 від 17.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України задоволити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 17.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 на майно, вилучене в ході проведення 14.08.2023 особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме на:

-грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 7 штук: 5 купюр номіналом 100 доларів США з однаковим серійним номером: КВ 26817228 І із зазначенням напису «імітаційні», а також 2 купюри номіналом 100 доларів США, серія та номер LB 67659780 T, PE 84557597D;

-довідку ВЛК №146/2/57 від 05.07.2023, видану на ім`я ОСОБА_7 ;

-тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім картками, що мають номери мобільних телефонів: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Заборонити володіти, розпоряджатись та користуватись вищевказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу суду вручити слідчому, прокурору, власниці майна та її представнику.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною, яка тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1