КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні № 0001118 - прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року задоволено частково скаргу ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000490 та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 09.07.2021 у кримінальному провадженні № 0000490.

В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , подала апеляційні скарги, які аналогічні за змістом, в яких просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді.

Також прокурором подано доповнення до апеляційних скарг, в яких остання просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000490.

На обґрунтування вимог апеляційних скарг, з доповненнями апелянт зазначає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує на те, що висновки суду, викладені у судовому рішенні не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та порушення норм ст. 411 КПК України.

Також апелянт зазначає, що судом при оцінці, як доказу показань свідка ОСОБА_8 , наданим суду під час розгляду скарги не звернуто увагу на факт постійної зміни його показань протягом проведення досудового розслідування та розгляду у судовому порядку скарги захисника ОСОБА_9 . Так, свідком ОСОБА_8 у протоколах допиту та під час судового засідання з розгляду скарги зазначалось про факт його перебування під час проведення ідентифікації та вручення грошових коштів, однак в подальшому під час наступного судового засідання з розгляду скарги заявлено про те, що був відсутнім на даній слідчій дії в обумовлений час.

При цьому, при оцінці вказаних показань свідка, не звернуто увагу на те, що його показання не співвідносяться, а у деяких випадках прямо суперечать іншим показанням свідків та доказам. Такі показання свідка ОСОБА_8 прямо суперечать наданим його показанням на попередніх судових засіданнях, а також показанням свідка ОСОБА_10 , заявника ОСОБА_11 , змісту протоколу, складеного під час проведення ідентифікації та вручення грошових коштів заявнику, протоколів обшуку та вилучення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів, матеріалів НСРД та інших доказів.

Судом також не звернуто увагу на тяжкість покарання, яке може бути застосовано до ОСОБА_7 у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КПК України, що у сукупністю з даними показаннями свідка ОСОБА_8 , може логічно пояснити природу кардинальної зміни його показань та його корисливий мотив.

З урахуванням отриманих даних, а також з урахуванням вимог ст. 94, 85 КПК України, суд мав би визнати такий доказ неналежним.

Крім того, судом не звернуто увагу на те, що на момент розгляду скарги судом, досудове розслідування перебувало на етапі його завершення, а сторонам в установленому законом порядку повідомлено про завершення досудового розслідування.

Судом також не враховано стадію досудового розслідування та позицію Європейського суду з прав людини у питаннях визначення підходів до обґрунтованості повідомлення про підозру.

З урахуванням наданих навіть стороною захисту доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, доказів існування фактів та інформації про те, що ОСОБА_7 причетний до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є більш ніж достатньо.

Крім того, в порушення вимог ст. 306 КПК України, слідчий суддя розглянув скаргу на повідомлення про підозру ОСОБА_7 за відсутності сторони обвинувачення, взагалі не повідомивши прокурора та/або слідчого про час та дату судового розгляду.

Таким чином, сторона обвинувачення через неповідомлення слідчим суддею про час та дату судового розгляду скарги, не змогла прийняти участь у судовому розгляді та отримати копію ухвали.

В доповненнях до апеляційної скарги апелянт зазначає, що в повідомленні про підозру від 09.07.2021 у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України належним чином викладено зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та стислого викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень.

Аналіз вказаного повідомлення про підозру дає підстави стверджувати, що воно за своїм змістом у повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить у собі всі передбачені вказаною статтею відомості, підстави вважати про недотримання слідчим та прокурором вимог, визначених Главою 22 КГІК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, відсутні.

Висновки слідчого судді фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки допустимості доказів. Однак з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

В судове засідання підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник, не з`явилися, про дату час та місце розгляду апеляційних скарг були повідомлені в установленому законом порядку. Проте від захисника ОСОБА_12 надійшла заява в якій він повідомляє про те, що між ним та ОСОБА_7 23.04.2023 розірвано договір про надання правничої допомоги від 11.04.2023. Також від ОСОБА_7 надійшло клопотання про відкладення судового розгляду, у зв`язку з тим, що він знаходиться на лікуванні з 21.04.2023 по 25.04.2023 включно.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що апеляційні скарги прокурором подано 28.01.2022, однак матеріали судової справи на багато разові запити апеляційного суду надішли лише 18.01.2023. Судові засідання з дня подачі апеляційних скарг по день надходження матеріалів справи відкладалися за клопотаннями захисника ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та у зв`язку із ненадходженням матеріалів судової справи з суду першої інстанції. Призначені судові засідання після 18.01.2023 також відкладалися за клопотаннями захисника ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 . 14.03.2023 в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 заявив клопотання про призначення йому захисника із регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у місті Києві, яке колегією суддів було задоволено. Відповідно до доручення від 22.03.2023 із регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у місті Києві підозрюваному ОСОБА_7 призначено захисника ОСОБА_13 , який 05.04.2023 ознайомився з матеріалами справи. Однак 11.04.2023 в судовому засіданні підозрюваним ОСОБА_7 залучено іншого захисника ОСОБА_12 за договором про надання правничої допомоги від 11.04.2023. Даний захисник в судовому засіданні заявив клопотання про відкладення апеляційного розгляду для ознайомлення з матеріалами судової справи, яке колегією суддів було задоволено та відкладено судовий розгляд на узгоджену з учасниками судового процесу дату, а саме 24.04.2023 року.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів прийшла до висновку за можливе розглянути апеляційні скарги прокурора без участі підозрюваного та його захисника, а також з урахуванням строків визначених ст. 422 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора, яка підтримала апеляційні скарги, з доповненнями та просила їх задовольнити в повному обсязі, з наведених в них підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг, з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги, з доповненнями прокурора підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000490 від 14.12.2021, матеріали якого виділені з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001118 від 18.06.2020.

09.07.2021 слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_14 , за погодженням з прокурором другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_15 , в рамках кримінального провадження № 0001118 від 18.06.2020 було складено та вручено ОСОБА_7 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

28.12.2021 адвокат ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в якій просила скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 09.07.2021 у кримінальному провадженні № 0000490 та зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні № 0000490 від 14.12.2021 негайно після прийняття судового рішення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 09.07.2021.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначала, що у сторони обвинувачення станом на момент складення та вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_7 були відсутні докази, які би підтверджували наявність правових підстав для повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Окрім того, адвокат ОСОБА_6 зазначила, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 не відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, оскільки містить не стислий виклад фактичних обставин, а виключно припущення сторони обвинувачення, які в свою чергу спростовуються зібраними стороною доказами, а також матеріалами кримінального провадження.

Покладені стороною обвинувачення в обґрунтування підозри ОСОБА_7 докази, як вказує особа, яка звернулась зі скаргою, не відповідають вимогам належності та допустимості, отримані із грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону, а наведені обставини та порушення, допущені органом досудового розслідування, у своїй сукупності тягнуть за собою підстави для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

25.01.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказану скаргу задоволено частково та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 09.07.2021 у кримінальному провадженні № 0000490.

В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується частково, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Відповідно до п. 2 ст. 277 КПК України, повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, задовольняючи частково скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 та скасовуючи повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 09.07.2021 у кримінальному провадженні № 0000490 від 14.12.2021, слідчий суддя на підставі змісту матеріалів, які містяться у справі, прийшов до висновку, що зміст матеріалів у справі свідчить про відсутність достатності доказів для підозри 09.07.2021 ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто невідповідність підозри вимогам п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, а також спростовує зміст фактичних обставин, відображених у тексті письмового повідомлення ОСОБА_7 про підозру, що вказує на недотримання вимог щодо змісту підозри, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.ст. 276, 277 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 09.07.2021 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, не відповідає вказаним вимогам КПК України.

Слідчий суддя встановив, що згідно тексту повідомлення про підозру від 09.07.2021, ОСОБА_7 підозрюється у вимаганні та одержанні ним як службовою особою, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , неправомірної вигоди, за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої цій службовій особі влади та службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

На виконання п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України у повідомленні про підозру ОСОБА_7 від 09.07.2021 зазначено про те, що близько 13 год. 20 хв. 08.07.2021 ОСОБА_11 , діючи під контролем правоохоронних органів та перебуваючи у транспортному засобі, виконала протиправну вимогу та надала ОСОБА_7 та ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 10 000 грн.

Сторона захисту зазначає, що підозра ОСОБА_7 ґрунтується на недопустимих доказах, оскільки вручення грошових коштів ОСОБА_11 , за участю понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не відбувалося, натомість протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 08.07.2021 був складений підписаний понятими ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вже після проведення обшуку транспортного засобу та вилучення коштів.

Сторона обвинувачення в якості доказів обставин, викладених у повідомленні про підозру ОСОБА_7 , зокрема вже під час вирішення питання про застосування до нього запобіжного заходу, використовує: протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 08.07.2021, протокол невідкладного обшуку від 08.07.2021, протокол допиту ОСОБА_11 від 08.07.2021, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 08.07.2021, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 08.07.2021.

Згідно наявного у матеріалах справи протоколу невідкладного обшуку від 08.07.2021, під час обшуку 08.07.2021 автотранспортного засобу Toyota Avalon д.н.з. НОМЕР_1 з 16 годин 26 хвилин по 19 годину 31 хвилину, за участю понятих ОСОБА_10 і ОСОБА_8 , були вилучені грошові кошти в іноземній та національній валюті, натомість ідентифікація останніх у протоколі не здійснена. Водночас протокол невідкладного обшуку від 08.07.2021 автотранспортного засобу не містить відомостей про проведення під час здійснення слідчої дії ідентифікації вилучених коштів з коштами, які зазначені у протоколі протоколу огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 08.07.2021.

Під час допиту 08.07.2021 в рамках кримінального провадження № 0001118 від 18.06.2020 свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_8 повідомили про їх залучення до проведення обшуку, орієнтовно о 15 год. 50 хв., однак про участь у огляді та врученні заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр 08.07.2021 у проміжок часу з 09 год. 30 хв. по 10 год. 30 хв., - під час допиту свідки не зазначали, що підтверджується текстом відповідних протоколів допиту, які містяться у матеріалах справи. Окрім того, під час допиту 08.07.2021 свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_8 зазначили контактні абонентські номери мобільних телефонів, якими вони користуються: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Сторона захисту зазначила про те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не залучались 08.07.2021 до огляду та вручення грошових купюр ОСОБА_11 та такого вручення взагалі не відбувалось. На підтвердження вказаної позиції до матеріалів справи стороною захисту долучено докази, отримані при виконанні тимчасового доступу до речей і документів на підставі ухвали у справі № 757/40870/21-к від 16.09.2021, зокрема відомості мобільних операторів ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Лайфселл», щодо телефонних з`єднань та інтернет-з`єднань, із зазначенням місцезнаходження базових станцій абонентів за контактними номерами, якими користуються ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , наданими останніми в якості анкетних даних під час допиту у кримінальному провадженні № 0001118 від 18.06.2020.

Отримані за результатами тимчасового доступу до речей і документів відомості свідчать про те, що місце розташування абонентів, які користуються контактними номерами, зазначеними ОСОБА_10 та ОСОБА_8 як їх особисті, у зазначений проміжок часу 08.07.2021 було поряд з базовими станціями Героїв Сталінграда, 46 у м. Києві та АДРЕСА_1 відповідно, а місце розташування абонента за контактним номером телефону ОСОБА_11 - поблизу базової станції за адресою Іванківський район, с. Оране, Київської області, що межує із її місцем проживання.

Таким чином надані стороною захисту документи підтверджують, що абоненти, які користуються номерами, зазначеними у протоколах допиту ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і ОСОБА_11 як їх особисті номери, - не перебували у проміжок часу з 09 год. 30 хв. по 10 год. 30 хв. за місцем розташування базових станцій поблизу адреси м. Київ, вул. Багговутівська, б. 2, яка зазначена як місце складання протоколу огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 08.07.2021.

Окрім відомостей, отриманих за результатами тимчасового доступу до речей і документів, стороною захисту надані копії протоколів отримання від ОСОБА_10 та ОСОБА_8 відомостей у порядку ч. 3 ст. 93 КПК України та ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно змісту яких останні повідомили про залучення їх в якості понятих до проведення обшуку після 15.00 год 08.07.2021, спростували свою участь у огляді та врученні ОСОБА_11 грошових коштів у проміжок часу з 9 год. 30 хв. до 10 год. 30 хв. 08.07.2021.

Надані ОСОБА_10 та ОСОБА_8 відомості відповідають обставинам, встановленим за результатами тимчасового доступу до документів, які містять інформацію щодо телефонних з`єднань абонентів, які користуються номерами телефонів, що вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_8 як їх особисті, а також підтверджують їх місцезнаходження поза межами базових станцій поблизу адреси м. Київ, вул. Багговутівська, б. 2.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначив, що 08.07.2021 був залучений в післяобідній час разом зі своїми знайомими до участі у слідчій дії в якості понятих. Свідок підтвердив, що приймав участь 08.07.2021 у проведенні обшуку транспортного засобу та затриманні осіб, натомість категорично заперечував своє перебування у приміщенні будівлі за адресою АДРЕСА_2 , а також участь 08.07.2021 у проміжок часу з 09 год. 30 хв. по 10 год. 30 хв. у огляді та врученні ідентифікованих грошових купюр.

Після проведення обшуку та допиту 08.07.2021, як зазначив свідок ОСОБА_8 , він підписував надані йому документи, не ознайомлюючись зі змістом останніх. Окрім того, свідок вказав, що раніше надавав показання, які не відповідали дійсності, за наполяганням працівників правоохоронних органів, вважаючи вказівки співробітників правоохоронних органів законними. При цьому свідок ОСОБА_8 запевнив, що його показання є достовірними та відповідають дійсності.

Обставини, зазначені ОСОБА_8 у судовому засіданні 25.01.2022 під час допиту, відповідають відомостям, отриманим за результатами тимчасового доступу до речей і документів, що перебувають у володінні операторів мобільного зв`язку, а також не суперечать іншим матеріалам справи, у зв`язку із чим слідчий суддя вважав показання ОСОБА_8 достовірними.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 08.07.2021, остання надала показання, що їй попередньо були вручені грошові кошти у розмірі 10 тисяч гривень, які вона у подальшому надала ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди. Натомість дані показання ОСОБА_11 суперечать обставинам, викладених у протоколах допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 від 08.07.2021, показанням свідка ОСОБА_8 , наданим у судовому засіданні, а також відомостям, отриманим за результатами тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні операторів мобільного зв`язку, щодо місцезнаходження абонентів, відповідно до яких як сама ОСОБА_11 , так і ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не перебували 08.07.2021 за адресою, що згідно тексту протоколу огляду і вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр, було місцем проведення відповідних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до наданої стороною захисту копії висновку експерта за результатами судової експертизи відео-, звукозапису у кримінальному провадженні № 0001118 від 18.06.2020, проведеної на підставі постанови слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, приналежність голосів у розмовах, наданих в якості об`єктів дослідження експерту ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не встановлено. З огляду на вказане висновки експертного дослідження не підтверджують показання свідка ОСОБА_11 та обставини повідомленої ОСОБА_7 підозри у відповідній частині.

Зазначені обставини спростовують проведення 08.07.2021 у проміжок часу з 09 год. 30 хв. до 10 год. 30 хв. за адресою м. Київ, вул. Баговутівська, 2, за участю ОСОБА_11 , а також понятих ОСОБА_10 і ОСОБА_8 , огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр, про що зазначається у протоколі від 08.07.2021. Доводи сторони захисту відносно складання такого протоколу після проведення обшуку, із використанням вилучених під час обшуку грошових купюр, за відсутності належної процесуальної фіксації отримання цих купюр саме від ОСОБА_11 , також підтверджуються матеріалами справи.

Враховуючи зазначене, протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 08.07.2021 не відповідає вимогам ст. 104 КПК України, складений в порушення вимог кримінального процесуального закону, а також згідно ч. 1 ст. 86 КПК України, не відповідає ознакам допустимого доказу у кримінальному провадженні.

Під час судового розгляду прокурором інших доказів на підтвердження обставин, зазначених у повідомленні про підозру ОСОБА_7 від 09.07.2021, а також спростування доводів сторони захисту, - не було надано.

Слідчий суддя вважав слушними доводи сторони захисту щодо відсутності достатніх доказів для підозри 09.07.2021 ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, що свідчить про порушення вимог п. 3 ч. 1 ст.276 КПК України про те, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Окрім того, досліджені матеріали свідчать про те, що викладені в змісті повідомлення про підозру ОСОБА_7 фактичні обставини події, як обов`язкова складова письмового повідомлення про підозру, згідно п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, не відповідають дійсності та спростовуються долученими до справи матеріалами.

При цьому, як убачається із матеріалів судового провадження та даних журналу судового засідання, слідчий суддя дійшов вищевказаних висновків без витребування та дослідження матеріалів кримінального провадження № 0000490 від 14.12.2021, натомість обмежився дослідженням вибіркових копій матеріалів з кримінального провадження, долучених адвокатом до поданої скарги.

На переконання колегії суддів, у даному випадку слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, які обмежуються здійсненням судового контролю у визначених КПК Українивипадках, та надав оцінку обставинам, які досліджуються судом в ході судового провадження.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Вказані вимоги слідчим суддею при розгляді скарги не дотримано.

Замість перевірки дотримання вимог ст.ст. 277, 278 КПК України при складанні, затвердженні та врученні повідомлення про підозру, слідчий суддя вдався до оцінки фактичних обставин кримінального правопорушення, повноти проведеного досудового розслідування, оцінки належності, як доказів протоколів допитів свідків, протоколу огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів, висновку експерта за результатами судової експертизи відео-, звукозапису для встановлення причетності ОСОБА_7 до злочину за ч. 3 ст. 368 КК України, тобто встановлення наявності у діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, тобто до вирішення тих питань, які не є предметом розгляду слідчого судді під час досудового розслідування.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.01.2022 постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Дослідивши вимоги та зміст скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 ,у частині оскарження повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 09.07.2021 у кримінальному провадженні № 0000490 від 14.12.2021 колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Перевіркою наданих суду апеляційної інстанції матеріалів встановлено, що в повідомленні про підозру від 09.07.2021 у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України належним чином викладено зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та стислого викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень.

Аналіз вказаного повідомлення про підозру дає підстави стверджувати, що воно за своїм змістом у повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК Українита містить у собі всі передбачені вказаною статтею відомості.

Підстав для висновку про недотримання слідчим та прокурором вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , у скарзі на повідомлення про підозру ОСОБА_7 , фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки допустимості доказів. Однак з`ясування вказаних обставин не є предметом дослідження при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не здобуто доказів порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України, які б слугували підставою для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 09.07.2021.

Крім того, вимоги скарги у частині зобов`язання прокурора у кримінальному провадженні № 0000490 від 14.12.2021 внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за результатами розгляду скарги, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки положеннями чинного КПК України не передбачено повноважень суду вирішувати питання про зобов`язання слідчого (прокурора) до вчинення дій під час розгляду скарги на повідомлення про підозру у порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Тому колегія суддів погоджується з ухвалою слідчого судді у частині відмови у задоволенні вимог скарги захисника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , в цій частині.

Разом з тим, оскільки положеннями ч. 3 ст. 407 КПК України не передбачено повноваження суду апеляційної інстанції скасувати ухвалу слідчого судді частково, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню повністю, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 09.07.2021 у кримінальному провадженні № 0000490 від 14.12.2021.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги, з доповненнямипрокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 09.07.2021 у кримінальному провадженні № 0000490, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №757/68643/21

провадження № 11-сс/824/204/2023

Категорія: ст. 303 КПК України

Слідчий суддя у суді першої інстанції - ОСОБА_16

Доповідач в суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1