Справа № 273/1661/22
Провадження № 1-кп/273/63/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді- ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Баранівка клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000453 від 06.07.2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Коростишів Житомирської області, громадянки України, українки, з професійно - технічною освітою, одруженої, на утриманні має малолітню дитину, жительку АДРЕСА_1 , що вчинила суспільно - небезпечне діяння, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 4 статті 186 КК України,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 , законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

До Баранівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000453 від 06.07.2022 року відносно ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України.

Згідно клопотання, 30.06.2022 року, близько 17-ї години, ОСОБА_3 ,перебуваючи по вулиці Соборна, між домоволодіннями №45 та АДРЕСА_2 зустріла ОСОБА_7 , яка йшла їй на зустріч разом з ОСОБА_8 . Зупинившись біля них ОСОБА_3 побачила в руці у ОСОБА_7 мобільний телефон та вирішила відкрито ним заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що по всій території України 24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 року, запроваджено воєнний стан, ОСОБА_3 наблизилася до ОСОБА_7 та з рук останньої вихопила належний потерпілій мобільний телефон марки BRAVIS TREND, вартістю 1098 грн. 33 коп., тим самим умисно незаконно заволоділа чужим майном.

Після цього ОСОБА_3 з викраденим майном залишила місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилася ним на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на вищевказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в період воєнного стану - ОСОБА_3 , вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

У вчиненні вказаного суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , викривається наступними доказами.

В судовому засіданні особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , визнала повністю свою провину у скоєнні суспільно небезпечних діянь за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст. 185 КК України та пояснила, що вона дійсно скоїла кримінальне правопорушення за вказаних в клопотанні обставин.

Винуватість особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру у вчиненні суспільно небезпечного діяння підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

-протокол прийняття заяви про вчинений злочин від ОСОБА_7 ;

-протокол огляду місця події від 07.07.2022 року, відповідно до якого оглянутий мобільний телефон марки BRAVIS TREND, який був добровільно виданий ОСОБА_3 ;

-протоколом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 , під час якого потерпіла показала місце вчинення злочину та обставини, за яких ОСОБА_3 відкрито заволоділа її мобільним телефоном мобільним телефон марки BRAVIS TREND;

-висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/106-22/6816-ТВ від 19.07.2022 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки BRAVIS TREND становить 1098 грн. 33 коп.;

-долученим до кримінального провадженням речовим доказом, а саме мобільним телефоном марки BRAVIS TREND, який був вилучений у ОСОБА_3 .

Заслухавши в судовому засіданні показання особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, а також оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , вчинила суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно , в період воєнного стану.

Вивченням особи ОСОБА_3 , встановлено, що вона не працює, має професійно-технічну освіту, одружена, має малолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, характеризується за місцем проживання негативно, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 317-2022 від 27.09.2022 року, у період часу, до якого відноситься інкримінований їй протиправний вчинок недоумством не страждала та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності (алкогольному психозі, реактивному стані патологічне сп`яніння, патологічний афект), який би позбавляв її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - не перебувала. В період часу, до якого відноситься інкримінований їй протиправний вчинок ОСОБА_3 , виявляла розлад особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю за істеро-збудливим типом, стан декомпенсації у особи з межовою розумовою відсталістю, який не позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії, проте, обмежував її здатність керувати ними. ОСОБА_3 потребує застосування щодо неї примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до статті 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.

У відповідності до вимог статтей 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно пункту 3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2011 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовано поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

За роз`ясненнями, що містяться у п.15 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 року слідує, що для визначення, відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 94 КК України типу психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру, вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст. 94 КК України ), суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Статтями 511, 512 КПК України передбачено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Згідно зі ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, види примусових заходів медичного характеру визначені ст. 94 КК України.

Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що на даний час ОСОБА_3 страждає на розлад особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю за істеро -збудливим типом, стан декомпенсації у особи з межовою розумовою відсталістю, який не позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії, проте обмежував її здатність керувати ними.

Заслухавши думку прокурора, захисника, особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника, які не заперечували проти задоволення зазначеного клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, Постановою Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 року, ЗУ «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 369-372, 376, 503, 504, 512-514 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000453 від 06.07.2022 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно - небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 186 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Коростишів Житомирської області, жительки АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги.

Речовий доказ, а саме: мобільним телефоном марки BRAVIS TREND, який був вилучений у ОСОБА_3 , та переданий під розписку потерпілій ОСОБА_7 ,- залишити останній як власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя: ОСОБА_1