Справа № 201/9404/23
Провадження № 1-кс/201/3500/2023
УХВАЛА

Іменем України

14 серпня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_4 , погодженого прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002609, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2023р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Краматорська Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, є діючим адвокатом, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший звернувся із погодженим прокурором клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи діючим адвокатом Ради адвокатів Донецької області (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю за № 4246 видане 22.02.2012), перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, діючи умисно, з особистим ідеологічним мотивом, в умовах воєнного стану, у період з 27.03.2023 по 30.03.2023, за допомогою власного мобільного телефону марки «Samsung», модель «Galaxy A30s», IMEI: НОМЕР_1 , використовуючи обліковий запис в соціальній мережі «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_7 адвокат», що зареєстрований на номер мобільного зв`язку НОМЕР_2 , в особистій переписці із користувачем « ОСОБА_8 », обліковий запис якого зареєстрований на номер російського оператора мобільного зв`язку ПАО «Мегафон» НОМЕР_3 під псевдонімом « ОСОБА_9 » та належить представнику збройних формувань держави-агресора, надавав останньому допомогу у веденні бойових дій проти ЗСУ та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, шляхом передачі інформації про їх розташування на території м. Краматорськ та Краматорського району Донецької області, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами. Інформація передавалася 27.03.2023 о 23:22, 27.03.2023 о 23:24, 27.03.2023 о 23:26, 29.03.2023 о 08:22 та 30.03.2023 о 16:06.

Зазначені дії ОСОБА_6 здійснював з метою надання допомоги збройним формуванням держави-агресора в ідентифікації на місцевості та веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

12.08.2023 протиправна діяльність ОСОБА_6 припинена співробітниками ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях у зв`язку із затриманням останнього.

12.08.2023 ОСОБА_6 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- матеріалами, зібраними оперативним підрозділом, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КПК України є доказом;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 21.07.2023;

- протоколом огляду від 22.06.2023;

- протоколом огляду від 22.06.2023;

- протоколом огляду від 22.06.2023;

- протоколом обшуку від 12.08.2023;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 12.08.2023.

Вищевказані докази, зібрані під час досудового розслідування, свідчать про те, що підозрюваним ОСОБА_6 могло бути вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто підозра стосовно останнього є обґрунтованою.

Наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується наявністю ризиків, визначених пунктами п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 спроможний:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_6 згідно із ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти громадської безпеки, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, тому підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до чинного законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_6 зареєстрований та проживає у м. Краматорськ Донецької області, тобто на території області в якій на даний час відбуваються активні бойові дії, а агресія, яку здійснює Російська Федерація стосовно України, може спричинити до тимчасової окупації населеного пункту та призвести до ухилення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності. Також, дружин та син ОСОБА_6 проживають на території держави-агресора рф, що може спонукати підозрюваного до переходу через лінію ведення бойових дій, або поза межами пунктів пропуску через державний кордон на територію держави-агресора, з метою уникнення кримінальної відповідальності;

2) підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування, оскільки злочин, який інкримінується підозрюваному вчинявся в період окупації території області загарбником, та перебуванням на ній так званої окупаційної адміністрації, що значно ускладнює встановлення доказів у провадженні.

У разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній буде в змозі знищити (видалити дистанційно з іншого пристрою відомості листування), сховати та спотворити будь-які предмети та речі, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Так, зокрема, ОСОБА_6 є колишнім співробітником поліції, діючим адвокатом, що вказує на обізнаність останнього у формах та методах роботи слідчих, що останній може використати з мето знищення доказів протиправної діяльності, які на даний час ще не відшукані.

3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також інших осіб, які на теперішній час ще не надали органу досудового розслідування покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину;

На теперішній час органом досудового слідства не встановлені всі особи, причетні до вчинення цього кримінального правопорушення, а також, свідки, покази яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що у випадку не обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створить передумови для продовження спілкування останнього з зазначеними особами, впливу на достовірність показань свідків у даному кримінальному провадженні.

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, орган досудового розслідування вважає, що у разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній буде штучно затягувати досудове розслідування, шляхом підшукання різних підстав для не з`явлення до слідчого або прокурора;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється

Враховуючи лояльне налаштування ОСОБА_6 до т.зв. «днр» та окупаційних військ рф, не обрання стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може створити передумови для вчинення ним нового кримінального правопорушення, або продовження злочину в якому підозрюється.

Незастосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливить запобігання вищевказаним ризикам.

Характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дають підстави вважати, що він без застосування до нього запобіжного заходу може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності та враховуючи характер дій підозрюваного, які пов`язані з проведенням військової агресії Російської Федерації проти України.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 неможливе, оскільки, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків.

Приймаючи до уваги викладене, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання, на його задоволенні наполягали.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечувала, зазначивши, що ризики є необґрунтованими, підозрюваний ОСОБА_6 має тісні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти клопотання заперечував, вважав підозру необґрунтованою. Пояснив, що кримінального правопорушення він не вчиняв, у нього вилучено мобільний телефон, який він видав співробітника СБУ добровільно. Цей телефон був ним загублений у лютому 2023 року у м. Дніпрі. Потім він відновив свою сім-карту. У подальшому телефон йому повернули, оскільки на ньому було написано «адвокат», його багато людей знають у місті, тому повернули телефон. До органів поліції з приводу втрати телефону не звертався. Пояснив, що він дійсно тимчасово проживав у рф, наразі там проживає його сім`я (дружина і дитина), він вивіз сім`ю і повернувся в Україну, щоб продати квартиру і будинок. Сам проживає у м. Краматорську, є діючим адвокатом, працює у м. Краматорську.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора з наступних підстав.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи діючим адвокатом Ради адвокатів Донецької області (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю за № 4246 видане 22.02.2012), перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, діючи умисно, з особистим ідеологічним мотивом, в умовах воєнного стану, у період з 27.03.2023 по 30.03.2023, за допомогою власного мобільного телефону марки «Samsung», модель «Galaxy A30s», IMEI: НОМЕР_1 , використовуючи обліковий запис в соціальній мережі «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_7 адвокат», що зареєстрований на номер мобільного зв`язку НОМЕР_2 , в особистій переписці із користувачем « ОСОБА_8 », обліковий запис якого зареєстрований на номер російського оператора мобільного зв`язку ПАО «Мегафон» НОМЕР_3 під псевдонімом « ОСОБА_9 » та належить представнику збройних формувань держави-агресора, надавав останньому допомогу у веденні бойових дій проти ЗСУ та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, шляхом передачі інформації про їх розташування на території м. Краматорськ та Краматорського району Донецької області, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами. Інформація передавалася 27.03.2023 о 23:22, 27.03.2023 о 23:24, 27.03.2023 о 23:26, 29.03.2023 о 08:22 та 30.03.2023 о 16:06.

Зазначені дії ОСОБА_6 здійснював з метою надання допомоги збройним формуванням держави-агресора в ідентифікації на місцевості та веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

12.08.2023 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12.08.2023 ОСОБА_6 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- матеріалами, зібраними оперативним підрозділом, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КПК України є доказом;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 21.07.2023, який детально досліджений слідчим суддею під час розгляду клопотання;

- протоколом огляду від 22.06.2023;

- протоколом огляду від 22.06.2023;

- протоколом огляду від 22.06.2023;

- протоколом обшуку від 12.08.2023, під час якого у ОСОБА_6 вилучено мобільний телефон із номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , за допомогою якого здійснена переписка із користувачем «Telegram», обліковий запис якого зареєстрований на номер російського оператора мобільного зв`язку ПАО «Мегафон» НОМЕР_3 під псевдонімом « ОСОБА_9 »;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 12.08.2023.

Всі ці документи містять достатні дані для підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою отримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення є підтвердженою.

При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваного до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

Щодо існування ризиків.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий та прокурор вказують на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які, на думку слідчого судді, є підтвердженими.

Підозрюваний ОСОБА_6 на думку слідчого судді, спроможний:

- пункт 1 ч. 1 ст. 177 КПК - переховуватися від органів досудового розслідування або суду: оскільки у разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, останньому загрожує реальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років.

Поряд з тим, слід врахувати, що ОСОБА_6 зареєстрований та проживає у м. Краматорськ Донецької області, на території області в якій на даний час відбуваються активні бойові дії, а агресія, яку здійснює Російська Федерація стосовно України, може спричинити до тимчасової окупації населеного пункту та призвести до ухилення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Дружина і син ОСОБА_6 проживають на території держави-агресора рф, що може спонукати підозрюваного до переходу через лінію ведення бойових дій, або поза межами пунктів пропуску через державний кордон на територію держави-агресора, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, про наявність вказаного ризику свідчить спосіб вчинення злочину (вчинив умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Також ОСОБА_6 повідомив, що наразі проживає один, а його сім`я у рф, що вказує на те, що у підозрюваного відсутні на сьогодні міцність соціальних зв`язки в місці його постійного проживання.

Про існування вказаного ризику також свідчить вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину (вказує на невідворотність його притягнення до кримінальної відповідальності).

- пункт 2 ч. 1 ст. 177 КПК - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування встановлюються всі обставини, які підлягають доказуванню, а також на теперішній час можуть існувати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та які ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити з метою уникнення кримінальної відповідальності, зокрема такі, що будуть підтверджувати добровільну допомогу військовослужбовцям Збройних сил Російської Федерації та контрольованим ними незаконним збройним формуванням у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

- пункт 3 ч. 1 ст. 177 КПК - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які ще не встановлені і не допитані й можуть надати викривальні свідчення злочинної діяльності ОСОБА_6 . Тому останній може здійснювати тиск та схиляти їх як особисто, так і через інших осіб до дачі неправдивих показань, шляхом погроз, умовлянь, підкупу, тощо, тим саме перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Також, підозрюваний ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, співпрацював з особами (представниками збройних сил Російської Федерації), з якими останній перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів вчинення кримінального правопорушення, вчинення тиску на свідків з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні.

- пункт 5 ч. 1 ст. 177 КПК - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Про ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, свідчить встановлення ОСОБА_6 стійких тісних особистих відносин з представниками окупаційної влади, які перебувають на території РФ і не тільки, що в подальшому може призвести до підтримання підозрюваним зв`язків з останніми та продовження ним діяльності, спрямованої на допомогу державі-агресору, що є неприпустимим в умовах продовження збройної агресії та ведення бойових дій та становить безпосередню загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності, конституційному ладу та іншим національним інтересам України.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Зухвалість вищевказаного кримінального правопорушення свідчить про відсутність у підозрюваного будь - яких моральних, патріотичних та ідеологічних принципів, та дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, намагатиметься у будь - який спосіб уникнути відповідальності.

Вказані ризики встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Висновки.

Слідчим суддею встановлена обґрунтованість підозри.

Також слідчим суддею встановлені ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на сьогоднішній день існують.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Оскільки інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, то з огляду на обґрунтованість підозри та наявності ризиків, клопотання підлягає задоволенню.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного неможливе.

При прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою необхідно враховується той факт, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину в умовах воєнного стану, який полягає у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

Щодо строку дії запобіжного заходу.

У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.

Щодо застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Оскільки інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, розмір застави слідчий суддя не визначає, оскільки застосування застави не відповідатиме тяжкості та характеру вчиненого злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, суддя слідчий

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 09 жовтня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 18 серпня 2023 року о 16 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_10