Справа № 304/1798/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/72/23 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 лютого 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 29 червня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Продовжено підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою до 18 березня 2023 року (включно), тобто в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Дата закінчення дії ухвали 18 березня 2023 року (включно).

Старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 29 червня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, до 18 березня 2023 року без визначення розміру застави.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 16 лютого 2023 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 закінчується, однак досудове розслідування не може бути завершене.

Крім того, ризики під час проведення досудового розслідування не зменшилися, перебування підозрюваної ОСОБА_6 на волі може негативно вплинути на хід досудового розслідування, оскільки перебуваючи на волі вона може вчиняти тиск на основного свідка у кримінальному провадженні, який їй добре знайомий; вона мешканка іншого регіону, тому не зможе виконувати всіх обов`язків, покладених на неї в ході проведення досудового розслідування, а саме прибувати до слідчого, прокурора чи суду, а в подальшому матиме змогу ухилятися від суду, знаючи про неминучість покарання, яке їй буде загрожувати у випадку доведення її вини та зможе продовжувати злочинну діяльність, яка є основним джерелом її прибутків.

На думку сторони обвинувачення, свідок не зможе почувати себе у безпеці у випадку, якщо знатиме, що ОСОБА_6 перебуває на волі. Одночасно зазначає, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, стан її здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою, вона офіційно ніде не працює, її майновий стан є незадовільним.

Оцінюючи у сукупності вказані обставини, а також наявність обґрунтованої підозри та вищенаведених ризиків, сторона обвинувачення приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 для запобігання наведеним ризикам, тому просить клопотання задовольнити.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що 20 грудня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України.

Разом з цим вважав, що існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на даний момент не зменшились, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів фактично буде недостатніми для запобігання даним ризикам, а також те, що по справі необхідно провести ще ряд процесуальних та слідчих дій, які фактично перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 необхідно продовжити в межах строків досудового розслідування по 18 березня 2023 року, без визначення відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України розміру застави.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.

В апеляційній скарзі захисник захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України. Погоджуючись з вказаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відомостей про те, що встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України перестали існувати чи зменшилися в матеріалах судового провадження немає і на такі сторона захисту не вказує.

Апеляційний суд вважає, що продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.

Тому, доводи апеляційної скарги про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів також відхиляє.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчим суддею, з урахуванням того, що строк досудового розслідування продовжено, а також із урахуванням вимог ч. 3 ст. 197 КПК України, продовжено підозрюваній ОСОБА_6 строк тримання під вартою - до 18 березня 2023 року.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваній ОСОБА_6 обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як існують ризики невиконання нею своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застави в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 характеризується позитивно, має постійне місце проживання, являється особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, - апеляційний суд визнає такими, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, так як не свідчать про те, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики відпали чи зменшилися.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що стороною захисту не надано доказів, зокрема висновків компетентних осіб (лікарів), які б свідчили про те, що стан здоров`я ОСОБА_6 унеможливлює утримання його під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого, продовживши строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 лютого 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді