ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1424/23 Справа № 203/3669/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000329 стосовно

ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_9

підозрюваної ОСОБА_8 захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року задоволено клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_8 на 38 днів, тобто до 30 червня 2023 року, без визначення розміру застави.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК та посилаючись на положення ст. 199 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а також на попередні ухвали слідчого судді та ухвали суду апеляційної інстанції, дійшов висновку, що при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою не встановлює обставини обґрунтованості підозри, оскільки ці обставини входять до предмету доказування лише при застосуванні запобіжного заходу, а не під час вирішення питання його продовження, і предметом доказування у такому випадку є наявність встановлених слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу ризиків, які не зменшилися і не відпали.

Вирішуючи питання про наявність відносно підозрюваної ризиків з числа передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність раніше зазначених ризиків, враховуючи висновки Дніпровського апеляційного суду в ухвалі від 28 жовтня 2022 року та те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлені волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя також врахував, що наразі інший підозрюваний ОСОБА_12 чоловік ОСОБА_8 , перебуває в розшуку, а тому без обмеження у пересуванні та комунікації, підозрювана об`єктивно зможе своїми порадами та вказівками координувати діяльність та поведінку вказаного підозрюваного, з огляду на їх тісний соціальний зв`язок як чоловіка та дружини, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню та його завершенню, тобто ризик за п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК зберігається та не зменшився.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи осіб, які її подали.

В апеляційних скаргах захисники просять ухвалу слідчого скасувати та постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчий суддя не повідомив його завчасно про час і дату судового засідання, про яке він дізнався від слідчого і просив суд відкласти судове засідання, проте слідчий суддя не взяв до уваги заперечення захисника та підозрюваної, розглянув клопотання слідчого, чим порушив право ОСОБА_8 на захист та призвело до неможливості подати захисником документи, які він хотів надати слідчому судді. Зазначає, що внаслідок тримання підозрюваної під вартою у неї з`явились хвороби, які загрожують її здоров`ю. Зазначає, що ризик переховування орган досудового розслідування обґрунтовує виключно тяжкістю інкримінованих злочинів, проте попередня її поведінка, зокрема під час проведення обшуку свідчить, що вона не має наміру переховуватись від слідчого. Ризик знищення доказів не доведений, оскільки досудове розслідування триває більше восьми місяців, протягом якого начебто не було зібрано якихось доказів, яких саме в клопотанні не зазначено. Ризик впливу на свідків, на думку захисника, також не доведений, а перебування під домашнім арештом може цілком запобігти можливому впливу та спілкування зі свідками або іншими особами. Посилається на відомості про особу підозрюваної, яка має бездоганну репутацію, раніше не судима, у зв`язку з чим твердження, що вона може продовжити вчиняти злочини є безпідставним. На думку захисника, утримання ОСОБА_8 під вартою здійснено для сприяння останньої в затриманні її чоловіка, що є неприпустимим та порушує принцип персональної відповідальності.

Захисник ОСОБА_7 окрім зазначеного вище, посилається на те, що оскаржена ухвала не відповідає вимогам статей 194, 196, 372 КПК, повідомлення про підозру ОСОБА_8 є необґрунтованим, у справі відсутні докази ознак злочину, передбаченого ст. 255 КК, також не задокументовано факту збуту ОСОБА_8 психотропної речовини. Також в ході обшуку за її місцем проживання та в її автомобілі не вилучено жодної забороненої речовини. Слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що слідчий обґрунтовує своє клопотання матеріалами іншого кримінального провадження, не маючи на це відповідної правової підстави. Зауважує, що ризики, перелічені в оскарженій ухвалі не обґрунтовані доказами, а висновки про їх наявність ґрунтуються на припущеннях.

Позиції учасників судового провадження.

Захисники та підозрювана підтримали апеляційні скарги і з підстав, зазначених в скаргах, просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого, застосувавши запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, пояснив, що досудове розслідування завершується і готується обвинувальний для скерування до суду, ухвалу вважав законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скарги без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК, слідчий суддя, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційних скаргах щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді, не можуть бути визнані достатніми для скасування оскарженої ухвали з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Апеляційним судом встановлено, що в провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві перебувають матеріали даного кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000329 від 20.09.2022.

Згідно з наданими матеріалами ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК, вчинених за обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вказаних злочинів, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, зокрема протоколами проведення негласних слідчих (розшуковий) дій, протоколів негласних слідчих дій, протоколами допиту свідка ОСОБА_13 від 30 вересня 2022 року та протоколом допиту іншого підозрюваного ОСОБА_14 від 04 жовтня 2022 року. Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 які була предметом розгляду слідчим суддею та апеляційним судом під час перегляду ухвали слідчого судді про застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В матеріалах справи відсутні відомості про нові обставини, які б спростовували обґрунтованість цієї підозри або причетність останньої до інкримінованих їй злочинів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_8 до інкримінованого їй злочину.

Державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші (ст. 368 КПК).

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що стандарт доказування обґрунтованої підозри є нижчим, ніж поза розумним сумнівом, яким керується суд під час ухвалення судового рішення за результатами судового розгляду обвинувального акта.

Таким чином, доводи сторони захисту про недоведеність участі ОСОБА_8 в злочинній організації та у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК які їй інкримінуються, суд апеляційної інстанції відхиляє, а обґрунтованість її підозри, підтверджується, долученими до клопотання доказами.

Стосовно доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК та мотивів, викладених в ухвалі слідчого судді.

Твердження захисників про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК і про безпідставність висновків слідчого судді в цій частині, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду слідчий суддя з належним врахуванням положень ст. 178 КПК, правильно обґрунтував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років, відомості про особу підозрюваної, та дійшов до обґрунтованого висновку, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, об`єктивно існують, на даний час не зменшились, й правомірно продовжив строк тримання під вартою.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 ч. 1 ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що тяжкість вчинених злочинів, у вчиненні яких обвинувачується особа та суворість можливого покарання, яке може бути їй призначено у випадку визнання її винуватою у їх вчиненні, відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК не можуть бути єдиною підставою для прийняття рішення про продовження строку тримання під вартою, а тим більше для автоматичного продовження такого строку.

В той же час, характер, тяжкість інкримінованих злочинів та суворість ймовірного покарання, як за національним законодавством (ст. 178 КПК), так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці ризику переховування особи від суду.

Ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду провадження дійшов висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК і тримання підозрюваної під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Слідчий суддя також належним чином врахував, як фактор впливу на інших підозрюваних або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, той факт, що наразі інший підозрюваний ОСОБА_12 , який є чоловіком ОСОБА_8 , перебуває в розшуку, а тому без обмеження у пересуванні та комунікації, підозрювана об`єктивно зможе своїми порадами та вказівками координувати діяльність та поведінку вказаного підозрюваного, з огляду на їх тісний соціальний зв`язок як чоловіка та дружини.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Доводи сторони захисту про стан здоров`я підозрюваної, були предметом розгляду слідчим суддею, які отримали належну правову оцінку, з якою погоджується і апеляційний суд. Так, належні відомості про медичні протипоказання чи про неможливість підтримувати стан здоров`я підозрюваної в умовах попереднього ув`язнення у матеріалах провадження відсутн. Виписка із медичної карти амбулаторного хворого ФОП ОСОБА_15 від 27 квітня 2023 року підтверджує вірогідні показання до амбулаторного лікування станом на квітень 2023 року, проте не містить даних про погіршення стану здоров`я станом на 24 травня 2023 року та не свідчить про неможливість отримання такого лікування в умовах попереднього ув`язнення.

Таким чином, посилання захисників на недоведеність існування ризиків у провадженні, на переконання апеляційного суду, є неспроможними, оскільки вони повністю спростовуються доказами у провадженні, а тяжкість інкримінованих підозрюваній злочинів, та покарання, яке їй загрожує, у разі визнання винуватою, дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлені слідчим суддею ризики.

Доводи захисників про розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою, за відсутності захисника ОСОБА_6 , що потягло порушення права підозрюваної на захист, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки до заяви захисника про відкладення судового засідання не долучені жодні відомості про поважність причин неявки, зокрема і участь в судовому засіданні в іншому суді. В той же час, під час розгляду клопотання право на захист та правову допомогу підозрюваної ОСОБА_8 було забезпечено і в судовому засіданні брав участь інший захисник ОСОБА_7 , у зв`язку з чим відсутні підстав для висновку про істотні порушення прав підозрюваної, які були б підставою для скасування оскарженої ухвали слідчого судді.

Інші доводи апеляційних скарг захисників зводяться до дослівного викладення положень кримінального процесуального закону та низки рішень Європейського суду з прав людини без належного співставлення висновків ЄСПЛ в справах у яких вони були сформульовані з фактичними обставинами цієї справи, що не може бути розцінено як належне обґрунтування свої доводів та підставою для скасування оскарженого рішення.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Як слідує з наданих матеріалів, метою вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 є саме отримання незаконного прибутку, а тому грошові кошти, отримані злочинним шляхом, можуть бути використані підозрюваною для внесення застави з метою подальшого уникнення кримінальної відповідальності або переховування від органів досудового розслідування та суду.

Як видно з матеріалів справи строк досудового розслідування та строк дії оскарженої ухвали слідчого судді закінчуються 30 червня 2023 року, у зв`язку з чим прокурор, у випадку не продовження строків досудового розслідування, має вчинити одну з дій, передбачених ст. 283 КПК.

Відповідно до правових висновків, викладених в пунктах 4 та 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

Конституційний Суд України у рішенні зазначає, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційних скарг захисників без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177-178, 183, 199, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваної за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4