Дата документу 22.06.2023
Справа № 501/2043/22
ВИРОК

Іменем України

22 червня 2023 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000859 від 27.11.2020 р.

Прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

Захисник ОСОБА_6

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Цивільний відповідач ПАТ «СГ «ТАС»

Обвинувачений:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Донецьк Донецької області, громадянин України, пенсіонер за віком, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_9 26.11.2020 приблизно о 18:00, більш точний час встановити не надалось можливим, в темний час доби, при міському електроосвітленні проїзної частини, без опадів, при сухому дорожньому покритті, керуючи технічно справним автомобілем марки «SKODA OCTAVIA TOUR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить його дружині - ОСОБА_10 , маючи при собі відповідний реєстраційний документ на вказаний транспортний засіб, рухаючись по правій смузі для руху проїзної частини вул. Перемоги м. Чорноморськ Одеського району Одеської області, яка призначена для руху у двох напрямках, по одній смузі для руху у кожному напрямку, з боку вул. Олександрійська, у напрямку до вул. 5 лінія цього ж міста, наблизившись та знаходячись на нерегульованому перехресті вул. Перемоги та вул. 5 лінія м. Чорноморськ, діючи з необережності у виді злочинної самовпевненості, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не вжив належних і своєчасних заходів, в порушення вимог пунктів 10.1. та 16.13 Правил дорожнього руху України, перед початком руху та виконанням маневру лівого повороту, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу мопеду "HONDA DIO" номер рами НОМЕР_2 , який, під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, тобто по відповідній правій смузі для руху проїзної частини вул. Перемоги м. Чорноморськ, з боку вул. Транспортна у напрямку до вул. Олександрійська м. Чорноморськ, а, навпаки, почав рух через перехрестя, виконуючи поворот ліворуч, тобто у напрямку до вул. 5 лінія, тим самим створив перешкоду і небезпеку для руху особі, яка керувала вказаним мопедом - ОСОБА_7 , внаслідок чого ОСОБА_9 допустив зіткнення зазначених транспортних засобів.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 були спричинені наступні тілесні ушкодження: відкриті переломи правої та лівої стегнових кісток в середній/нижній третині зі зміщенням, садна верхніх та нижніх кінцівок. Вказані тілесні ушкодження складають єдиний морфологічний комплекс тілесних ушкоджень, і згідно з п. 2.1.3 м) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Окрім того, внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди були спричинені тілесні ушкодження пасажиру вищевказаного мопеду - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: закрита травма правого плечового суглобу у вигляді вивиху акроміального кінця ключиці з розривом акроміально-ключичних та дзьобо-ключичних зв`язок. Дані тілесні ушкодження, з урахуванням їх одномоментного утворення, за своїм характером і перебігом призвели до розладу здоров`я на строк понад трьох тижнів і за цим критерієм, згідно з п. 2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995 року, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Водій ОСОБА_9 , маючи реальну, об`єктивну і технічну можливість належно виконати вимоги пунктів 10.1., 16.13. Правил дорожнього руху України, запобігти настанню дорожньо-транспортної пригоди - зіткненню зазначеного мопеду з керованим ним автомобілем, грубо порушив вимоги зазначених пунктів, згідно з якими:

- пункт 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- пункт 16.13. Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.

Допущенні водієм ОСОБА_9 порушення вимог пунктів 10.1. та 16.13. Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 та спричинення потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Стаття Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Стаття 286. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами

1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Ч. 2. Ті самі діяння, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, -

караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 26.11.2020 він повертався додому зі сторони міста в напрямку залізничної станції. Йому необхідно було здійснити поворот наліво з вулиці Перемоги, а назустріч йому рухалося багато автомобілів з невеликою швидкістю. Коли зустрічний автомобіль подав йому сигнал, що дає йому дорогу повернути ліворуч, він здійснив поворот, однак не переконався у відсутності інших транспортних засобів, у зв`язку з чим відбулося зіткнення мопеда, що рухався назустріч та його автомобіля. Відразу ж він викликав швидку допомогу та поліцію, намагався підтримувати водія мопеда до приїзду швидкої. Дій щодо відшкодування шкоди він не здійснював, оскільки в нього маленька заробітна плата, кошти на відшкодування він не позичав, оскільки не зміг би їх повернути в майбутньому. Свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, водночас, зважаючи на власне матеріальне становище, заперечує проти цивільних позовів потерпілих. На його думку, уважні та обережні дії потерпілих могли попередити настання ДТП, або зменшити його наслідки.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 26.11.2020 ввечері, керуючи мопедом, їхав по вул. Перемоги справа, по головній дорозі, разом з ним був пасажир ОСОБА_8 без мотошолому. Був затор, він рухався ближче до бордюру, згідно правил, коли раптом автомобіль марки «Skoda», зеленого кольору, здійснив поворот ліворуч (із зустрічної смуги повертав ліворуч). Мопед передбачає можливість пересування на ньому до 2 людей. Світло на мопеді було в робочому стані. Після ДТП, впродовж приблизно 40 хвилин обвинувачений йому допомагав, однак потім ніякої допомоги, підтримки, цікавості не виявляв. Він отримав відкриті переломи ніг, ребер, струс мозку, після чого не міг ходити впродовж року. ОСОБА_8 отримав вивих та перелом ключиці.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні повідомив, що ввечері потерпілий ОСОБА_7 підвозив його на мопеді і відбулося зіткнення з автомобілем обвинувачуваного, який рухався назустріч і здійснював поворот ліворуч. Внаслідок ДТП у нього був розрив плечового суглобу, в нього не працювала рука протягом 1,5 місяця. Обвинувачений не надавав допомогу.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину повністю підтверджується також і письмовими доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.11.2022 (т. 1, а.с. 158-175);

- висновком експерта №23 від 13.02.2021, згідно якого у гр. ОСОБА_8 була закрита травма правого плечового суглобу у вигляді вивиху акроміального кінця ключиці з розривом акроміально-ключичних та дзьобо-ключичних зв`язок. Морфологічні особливості даної травми укладаються в механізм одномоментного утворення вивиху акроміального кінця ключиці з розривом акроміально-ключичних та дзьобо-ключичних зв`язок від дії об тупі предмети, в строк і за механізмом, на який вказував потерпілий, тобто внаслідок випадання потерпілого з мопеду після зіткнення транспортних засобів пересування з подальшим падінням потерпілого на дорожнє покриття. Дані тілесні ушкодження, з урахуванням їх одномоментного утворення, за своїм характером і перебігом призвели до розладу здоров`я на строк понад трьох тижнів і за цим критерієм, згідно з п. 2.2.2. Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995р), відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості. Зазначений в «Довідці № 6227» діагноз «Ушиб правой стопы» не відображає морфологічних особливостей даного ушкодження, що передбачене п. 4.9.1 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р) та згідно з п. 4.6 зазначених «Правила...» не враховувався при встановлені ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 176-177);

- висновком експерта №296 від 19.03.2021, згідно якого у гр-на ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: відкриті переломи правої та лівої стегнових кісток в середній/нижній третині зі зміщенням, садна верхніх та нижніх кінцівок. Вказані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузова легкового автомобіля та дорожнє покриття в умовах ДТП (зіткнення автомобіля та мопеду). Враховуючі дані медичної документації слід вважати, що ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 26.11.2020 p. Вказані тілесні ушкодження складають єдиний морфологічний комплекс тілесних ушкоджень, і згідно з п. 2.1.3 «м» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (т. 1, а.с. 178-181);

- висновком експерта №20-7111 автотехнічної експеризи стану автомобіля Skoda Octavia Tour від 08.02.2021 (т.1, а.с. 182-184);

- висновком експерта №20-7112 автотехнічної експеризи стану мопеда Honda Dio від 09.02.2021 (т.1, а.с. 186-189);

- висновком експерта №20-7113 транспортно-трасологічної експертизи механізму зіткнення автомобіля Skoda Octavia Tour та мопеду Honda Dio від 01.03.2021 (т.1, а.с. 191-196);

- висновком експерта №22-2938 судової авто технологічної експертизи від 14.07.2022 (т.1, а.с. 199-206);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.02.2022 (т.1, а.с. 208-211);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2022 (т.1, а.с. 212-217);

- постановою слідчого про визнання речовими доказами та доручення до кримінального провадження в якості речових доказів мопеду «Honda Dio», номер рами: НОМЕР_2 , та автомобіля «Skoda Octavia Tour», реєстраційний номер: НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 219);

згідно даним висновку щодо результатів медичного огляду, дані алкотесту 0,0 ‰д (т. 1 а.с. 227).

Посилання сторони захисту на порушення потерпілими правил дорожнього руху керував мопедом не маючи права керувати таким транспортним засобом, та порушення правил користування мотошоломами, як на причину ДТП, спростоване дослідженими судом доказами, якими безсумнівно доведений причиновий зв`язок між порушенням саме обвинуваченим ОСОБА_9 правил безпеки дорожнього руху та настанням наслідків.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд у відповідності до ст. 65 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив необережний тяжкий злочин.

ОСОБА_9 соціалізований, тобто веде загальноприйнятне соціально-нормативне життя в суспільстві, про що свідчать такі обставини: на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується медичними довідками (т. 1 а.с. 233), вперше притягується до кримінальної відповідальності, про що свідчать дані УІЗ ГУНП України в Одеській області (т. 1 а.с. 231), характеризується позитивно: за місцем проживання (т. 1 а.с. 232), а також за місцем роботи (т. 1 а.с. 100101) за освітою володіє професією та має історію офіційної трудової діяльності, що підтверджується даними копії трудової книжки (т. 1 а.с. 241 244, 246 258), його дружина ОСОБА_10 має захворювання (т. 1 а.с. 103105, 244В, 245), є інвалідом ІІ групи (т. 1 а.с. 108). Сам ОСОБА_9 також має захворювання (т. 1 а.с. 102), є пенсіонером за віком (т. 1 а.с. 107).

Обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Стороною обвинувачення доведена обставина, зазначена в обвинувальному акті, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_9 , а саме активне сприяння розкриттю злочину.

Водночас щирість каяття обвинуваченого не доведена, оскільки зазначаючи про визнання своєї вини він не вжив активних дій, спрямованих на відшкодування потерпілим завданої шкоди. Крім того, в своїх показаннях відповідальність за настання ДТП обвинувачений частково перекладає на потерпілих.

Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_9 згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як низькі. Орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_9 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб). У випадку, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає доцільним покладання на обвинуваченого обов`язку відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України, оскільки не доведена наявність у ОСОБА_9 кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Водночас, з урахуванням вказаних обставин, тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, його майнового стану, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення нових злочинів можливе з призначенням обвинуваченому і основного і додаткового покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, а також звільнення від відбування основного покарання з випробуванням.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу (ст. 77 КК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю у разі застосування статті 77 цього Кодексу строк додаткового покарання обчислюється з моменту набрання законної сили вироком.

Вирішення питань про речові докази, процесуальні витрати та цивільного позову.

Завдання тілесних ушкоджень потерпілим перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із неправомірними діями ОСОБА_9 .

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Позивачами заявлено цивільні позови про стягнення з ПАТ «Страхова група «ТАС» матеріальної та моральної шкоди, а з обвинуваченого ОСОБА_9 моральної: на користь потерпілого ОСОБА_8 в розмірі 37 000 грн. (т. 1 а.с. 51 69), а на користь потерпілого ОСОБА_7 в розмірі 87 000 грн. (т. 1 а.с. 71 97).

Відзиви надали: цивільний відповідач АТ «СГ «ТАС» (т. 1 а.с. 120а 122), та обвинувачений ОСОБА_9 (т. 1 а.с 123 127).

Щодо позовних вимог до ПАТ «Страхова компанія «ТАС».

Судом установлено, що на момент вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_9 , була застрахована відповідно до полісу № АР8581366 в АТ «СГ «ТАС».

Відповідно до статті третьої Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 33.1.4 ст. 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, серед іншого, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Судом встановлено, що потерпілими не надано доказів, що підтверджують факт звернення із заявою про здійснення страхового відшкодування до ПАТ «Страхова компанія «ТАС», тобто не підтверджено дотримання процедури страхового відшкодування. Зважаючи на наведене, суд не вбачає виникнення у страховика обов`язку відшкодування визначеної у встановленому законом порядку шкоди, оскільки не було дотримано визначеної законом процедури звернення до страховика. Тому вимога щодо стягнення з ПАТ «Страхова компанія «ТАС» матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог до ОСОБА_9 .

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Спричинення потерпілим моральної шкоди доведене, а тому є всі підстави для її відшкодування в повному обсязі обвинуваченим. Таким чином, з ОСОБА_9 підлягає відшкодування моральна шкода на користь ОСОБА_7 у розмірі 87 000 грн. та на користь ОСОБА_8 у розмірі 37 000 грн.

Постановою слідчого від 27.1.2020 було визнано речовими доказами та долучено до матеріалів справи: мопед «Honda Dio», номер рами НОМЕР_2 , який було залишено на зберігання на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів; автомобіль «Skoda Octavia Tour», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 (а.с. 219). Оскільки відповідно до формулювання обвинувачення транспортний засіб (автомобіль) не належить на праві власності винному, то він має бути повернутий йому як законному володільцю. Мопед «Honda Dio» повернути власнику.

В силу ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_9 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у розмірі 7 693,04 грн (т. 1 а.с. 182-184, 186-189, 191-196, 199-206).

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на два роки.

Покласти на ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк випробування (іспитовий строк) обчислювати з моменту проголошення вироку 22.06.2023 р.

Строк додаткового покарання у вид позбавлення права керування транспортними засобами обчислювати з моменту набрання законної сили вироком.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в розмірі 7 693,04 грн (сім тисяч шістсот дев`яносто три гривні чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 87 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 37 000 грн.

Відмовити в задоволенні позовних вимог до АТ «СГ «ТАС».

З набранням вироком законної сили повернути транспортні засоби законним володільцям:

мопед «Honda Dio», номер рами НОМЕР_2 потерпілому ОСОБА_7 ;

автомобіль «Skoda Octavia Tour», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_9 вважати повернутим ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1