Номер провадження: 11-кп/813/157/23
Справа № 520/4931/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про повторне дослідження доказів під час розгляду апеляційних скарг прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та представника потерпілого ПАТ «Чорноморгідрозалізобетон» - адвоката ОСОБА_10 , на вирок Київського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні №0000432, внесеному до ЄРДР 03 червня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України,

установив:

Оскарженим вироком ОСОБА_7 , визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України, та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад вказаних кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід у вигляді застави- скасовано. Внесену заставу відносно ОСОБА_7 у розмірі 275 600 (двісті сімдесят п`ять тисяч шістсот) гривень - вважати повернутими заставодавцю.

Вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та долі речових доказів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ПАТ «Чорноморгідрозалізобетон» - адвокат ОСОБА_10 , зазначає, що із вироком суду не погоджується, оскільки вважає його безпідставним, необґрунтованим, ухваленим за неповного судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставина кримінального провадження, з істотним порушенням вимог КПК України та неправильного застосування КК України.

Під час апеляційного розгляду, прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернулась до апеляційного суду з клопотанням про повторне дослідження доказів, а саме: рішення апеляційного суду Одеської області від 10.10.2017 року у справі № 522/8414/16-ц, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2018 року у справі №916/1461/16, статут «ЧГЗБ», висновок повторної судової оціночно-будівельної експертизи № 17-342 від 25.04.2018 року, наказ Фонду державного майна України № 985 від 13.05.2016 року та повторний допит свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які були досліджені судом першої інстанції, посилаючись на те, що суд першої інстанції не надав належну оцінку дослідженим доказам.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала клопотання, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти його задоволення, представника потерпілого, який також підтримав клопотання, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина 1 статті 84 КПК).

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, сформульовані законодавцем у частині 1 статті 91 КПК України. Згідно з частиною 2 цієї статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з частиною 3 статті 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

Як убачається із вироку суду першої інстанції, ним були досліджені докази сторони обвинувачення, в тому числі рішення апеляційного суду Одеської області від 10.10.2017 року у справі № 522/8414/16-ц, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2018 року у справі №916/1461/16, статут «ЧГЗБ», висновок повторної судової оціночно-будівельної експертизи № 17-342 від 25.04.2018 року, наказ Фонду державного майна України № 985 від 13.05.2016 року, та були допитані свідки сторони обвинувачення - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Разом з тим, прокурор у своєму клопотанні зазначає, що письмові документи були перелічені та не надано їм оцінки, аналогічно не надана оцінка показам свідків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне повторно дослідити рішення апеляційного суду Одеської області від 10.10.2017 року у справі № 522/8414/16-ц, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2018 року у справі №916/1461/16, статут «ЧГЗБ», висновок повторної судової оціночно-будівельної експертизи № 17-342 від 25.04.2018 року, наказ Фонду державного майна України № 985 від 13.05.2016 року та допитати свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у судовому засіданні апеляційного суду.

Враховуючи зазначене, з урахуванням доводів і вимог, викладених в апеляційній скарзі, з метою перевірки законності та обґрунтованості оскарженого вироку місцевого суду, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про повторне дослідження доказів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 91-94, 350, 401, 404, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про дослідження письмових доказів та повторний допит свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4