Справа № 715/2408/23
Провадження № 1-кп/715/181/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2023 смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

учасники судового процесу:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001962 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , раніше судимий:

вироком від 27 червня 2014 року Шевченківським районним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 - х років позбавлення волі, ухвалою Сихівського районного суду м. Львова заміна покарання на 1 рік 11 місяців виправних робіт із відрахуванням 20% із суми заробітку засудженого;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, не працюючий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 29 травня 2023 року близько 02 год. 00 хв., перебуваючи по вул. Буковинській, 21 у с. Молодія Чернівецького району Чернівецької області, біля магазину «Крамниця», усвідомлюючи, що на території України введено воєнний стан, таємно, діючи за попередньою змовою між собою, шляхом вільного доступу, за допомогою цвяходеру пошкодили термінал самообслуговування з серійним № 1010537, належний ТзОВ Фінансова компанія Контрактовий дім (), юридична адреса м. Київ вул. Межигірська, 82А/312, з середини якого таємно викрали грошові кошти в сумі 48 335 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ТзОВ Фінансова компанія Контрактовий дім», матеріальних збитків на вище вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнали повністю, в своїх показаннях підтвердили обставини вчинення ними злочину, крім того вказували, що у вчиненому щиро каються, просили суд суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути в його відсутність, при цьому вказав, що обвинувачені повністю відшкодували завдану ними шкоду.

За згодою учасників судового процесу, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачені правильно розуміють фактичні обставини справи, що підтверджується їх показаннями, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч. 2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинувачених та оголошенням матеріалів кримінальної справи, які характеризують обвинувачених.

Аналізуючи всі обставини справи, докази зібрані по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у вчиненими обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є склад злочину передбачений ч. 4 ст.185 КК України - оскільки в судовому засіданні з встановлено, що вони вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, вчинена в умовах воєнного стану.

По справі цивільний позов не заявлено.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те, що злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, його позитивну характеристику по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, його майновий стан, стан його здоров`я, а також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Як пом`якшуючі покарання обставини, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, відсутність претензій з боку потерпілого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити йому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням його від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те, що злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який є військовослужбовцем, має бойове порання, його позитивну характеристику по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, його майновий стан, стан його здоров`я, а також те, що обвинувачений має незняту та непогашену судимість за вчинений тяжкий злочин проти власності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире розкаяння, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Приписи статті 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Верховного суду від 27.04.2021 року у справі №712/4384/20, однією з обов`язкових умов для застосування до винної особи положень ст.69 КК України є наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання. Суди зобов`язані встановити не лише наявність, а й обґрунтувати, яким чином такі пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Суд також враховує, що у Постанові від 10.07.2018 року (справа № 148/1211/15-к) ВС звернув увагу на те, що формулювання пункту 1 частини першої статті 66 КК передбачає, що наявність будь-якої з обставин, перелічених в ньому, - тобто, або «з`явлення із зізнанням», або «щирого каяття», або «активного сприяння розкриттю злочину» - означає, що вимогу цього пункту виконано. Таким чином, положення статті 69-1 КК застосовуються, якщо судом установлено будь-яку з обставин, зазначених у пункті 1 частини першої статті 66 КК, та будь-яку з обставин, вказаних у пункті 2 частини першої статті 66 КК.

Тобто для застосування судом положень статті 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Такий висновок зробив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в Постанові від 27.04.2021 (справа № 712/4384/20, провадження №51-548км21).

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження розповів про обставини, які повністю викривають його у вчиненому злочині, у скоєному щиро розкаявся, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, добровільно відшкодував шкоду завдану кримінальним правопорушенням, тому представник потерпілого не має претензій до обвинуваченого, внаслідок вчиненого злочину тяжких наслідків не настало, беручи до уваги обставини справи, предмет і вартість викраденого майна, також особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не перебуває на спеціальному обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання, має двоє неповнолітніх дітей, проходить військову службу, має бойове поранення, а тому суд приходить до висновку, що призначення обвинуваченому мінімального покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України є недоцільним, у зв`язку з чим, при призначенні покарання суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст.69 КК України і призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за ці кримінальні правопорушення.

Таким чином, призначення обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, основного покарання із застосуванням положення ст. 69 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і повністю відповідає вимогам статей 65 - 67 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати його: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

Речовий докази 1000 гривень, а саме 5 купюр номіналом по 200 гривень, що передано на зберігання ОСОБА_4 , залишити йому.

Речові докази: дві частини терміналу самообслуговування № 30103344 та грошові кошти в сумі 1000 гривень, що зберігаються у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 4 (м. Герца) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області повернути ТзОВ Фінансова компанія Контрактовий дім (), юридична адреса м. Київ вул. Межигірська, 82А/312.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.

Суддя: