справа № 376/2148/22
провадження № 1-кп/361/678/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , їх захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000258 від 16.03.2021 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижнє Первомайського району Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , інвалідності не має, офіційно не працевлаштованого, раніше притягувався до кримінальної відповідальності,

та обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Одеса, громадянки України, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованої, інвалідності не має, раніше не судимої,

які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 п.п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 п.п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України.

До обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування якого спливає 12.08.2023.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з посиланням на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, враховуючи усвідомлення обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 міри покарання, яке їм загрожує в разі визнання судом їх винуватими (від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна); беручи до уваги, що відносно однієї учасниці організованої групи виділено кримінальне провадження в окреме провадження у зв`язку із розшуком, в зв`язку з чим не встановлені всі місця зберігання речей та документів, що можуть бути використані як речові докази, що дає обґрунтовані підозри вважати, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуваючи на волі будуть намагатися знищити, сховати або спотворити речові докази та документи, які мають значення для кримінального провадження, а також будь-яким чином сприяти подальшому переховуванню учасниці злочину від суду; перебуваючи на свободі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зможуть вільно спілкуватися та координувати дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінальних правопорушень, зможуть контактувати з учасницею організованої групи, яка перебуває в розшуку, впливати шляхом вмовляння, погроз чи підкупу на потерпілу, свідків та експертів з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань з метою ухилення від кримінальної відповідальності та введення в оману сторону обвинувачення та суд; враховуючи, що на даний час місце перебування учасниці організованої групи не встановлене, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, таким чином можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Запобігання до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних засобів не зменшить наявність вказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, не забезпечить їх належної поведінки, єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків та унеможливить реалізацію вказаних ризиків, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечували проти продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечила, її позицію підтримав захисник адвокат ОСОБА_8 , який заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 посилаючись на те, що його підзахисна безпідставно тривалий час перебуває за ґратами, до інкримінованого їй злочину вона не причетна, заявлені прокурором ризики не доведені, вона має постійне місце проживання, у разі звільнення з-під варти буде забезпечена роботою, на даний час у неї погіршився стан здоров`я, тому просить змінити обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби, а саме з 21.00 години до 06.00 години з покладенням обов`язків з`являтися до суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, беручи до уваги, що відповідно до ст. 56 КПК України брати участь у судовому засіданні - це право, а не обов`язок потерпілого і його представника у кримінальному провадженні, перелік його прав не є вичерпним і не обмежується лише цією статтею, тому суд, порадившись на місці, ухвалив провести дане підготовче судове засідання за відсутністю потерпілої, вирішивши в ході подальшого судового розгляду необхідність її обов'язкової присутності.

Відповідно до частини третьої статті 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, наголошує на тому, що під час розгляду даного клопотання та прийняття рішення, суд ураховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено існування ризику вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - наявна реальна вірогідність переховування останніх від органів досудового розслідування або суду, так як вони обвинувачуються у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, відсутні відомості про наявність стійких соціальних зв`язків, які б утримували останніх від спроби втечі. За вказаних обставин суд має ґрунтовні підстави вважати, що перебуваючи на волі як ОСОБА_6 так і ОСОБА_7 , усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання судом їх винуватими, можуть переховуватись від суду, намагаючись таким чином уникнути кримінальної відповідальності.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Також суд вважає ймовірними ризики, передбачені п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на те, що відносно однієї учасниці організованої групи виділено кримінальне провадження в окреме провадження у зв`язку із розшуком, в зв`язку з чим не встановлені всі місця зберігання речей та документів, що можуть бути використані як речові докази, що дає обґрунтовані підозри вважати, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуваючи на волі можуть намагатися знищити, сховати або спотворити речові докази та документи, які мають значення для кримінального провадження, а також будь-яким чином сприяти подальшому переховуванню учасниці злочину від суду, крім того можуть повідомити іншій учасниці, матеріалі стосовно якої виділені в окреме провадження в зв`язку з її розшуком, про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, таким чином можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Окрім цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть незаконно впливати на свідків, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, обвинуваченим відомі анкетні дані потерпілої, свідків, їх місця мешкання, та перебуваючи на волі вони можуть шляхом погроз, вмовлянь, підкупу незаконно вплинути на них з метою надання ними вигідних для себе показань. Також слід зазначити, що потерпіла, свідки надають покази суду безпосередньо, саме ці докази суд покладає в основу прийнятого рішення.

Суд вважає, що прокурором доведено недостатність застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним вище. Наявні наведені ризики є дійсними та тривають і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на більш м`який.

Застосований запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідає конкретним підставам і меті запобіжного заходу, відповідає характеру та тяжкості покарання, що їм загрожує у разі визнання їх винуватими.

Також суд бере до уваги суспільну небезпечність злочину та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у разі визнання їх винуватими, їх репутацію, вік, стан здоров`я, при цьому наявність у обвинувачених постійного місця проживання не може свідчити про достатність підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на даному етапі розгляду кримінального провадження, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Крім того, у відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02.03.2022, а тому надані рекомендації суд також враховує при вирішенні даної справи.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

За таких обставин суд приходить до висновку, що обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який би забезпечував належну поведінку обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час судового розгляду та міг би запобігти зазначеним ризикам, не є можливим та враховуючи положення пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, суд не призначає обвинуваченим застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 177-178, 183, 194, 197, 314-316, 371, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 07.10.2023 включно.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів по 07.10.2023 включно.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Проведення підготовчого судового засідання відкласти на 26.09.2023 на 16.00 год.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3