Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2370/23
Провадження №: 1-кп/332/249/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000588 від 17.04.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гуляйполе Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , рнкопп НОМЕР_1 , раніше судимого:

26.07.2000 Пологівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 140 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст.46-1 КК України відтерміновано виконання вироку на 1 рік та 6 місяців;

12.06.2002 Сосницьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 5 років;

04.12.2007 Пологівським районним судом Запорізької області, за ч.2 ст.186, ч.2 ст. 289, ч.3 ст.358 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

04.11.2011 Пологівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

25.10.2013 Пологівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднане покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 04.11.2011 за ч.2 ст.185 КК України, остаточне покарання,- позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць;

12.10.2015 Пологівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

07.03.2019 Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 190 КК України до обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

13.11.2020 Пологівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.263, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців. На підставі ст.71 КК України частково приєднане покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 07.03.2019, остаточне покарання,- позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців; звільнений 08.09.2022 умовно достроково на підставі ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 31.08.2022 року за ст.81 КК України, невідбутий строк становить 1 рік 24 дні,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, Указом Президента України воєнний стан в Україні продовжено до 25 травня 2022 року. Згідно Указу Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Згідно Указу Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за скоєння корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, будучи умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову, повторно, скоїв умисний, корисливий злочин при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_4 приблизно на початку лютого 2023 року, приблизно об 11.00 годині в м.Гуляйполе, Пологівського району, Запорізької області, розуміючи, що на території України введено воєнний стан, маючи раптово виниклий прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, завідомо будучі обізнаним, що мешканці вказаного будинку тимчасово за адресою не проживають, зайшов через відсутність воріт на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , де відчинивши вхідні двері до господарчої будівлі, які не були замкнені на запираючий пристрій, проник до приміщення вищевказаної господарчої будівлі.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з приміщення господарчої будівлі, таємно викрав кормоподрібнювач (зерноподрібнювач) «Фермер-3», в корпусі синього кольору, 220 В, потужністю 2,2 кВт вартість якого, згідно висновку експерта №2036/23 від 24.04.2023, складає 3950 грн., що належить ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вище вказану суму. З викраденим майном залишив територію домоволодіння та розпорядився ним на власний розсуд.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, розкаявся, пояснивши про обставини вчиненого згідно з обвинувальним актом, а саме, що на початку лютого 2023 року він з господарчої будівлі домоволодіння АДРЕСА_3 таємно викрав зерноподрібнювач, який продав ОСОБА_6 , якому про те, що ОСОБА_7 викрадений, не говорив. В подальшому, після затримання, повідомив співробітникам поліції, що продав зерноподрібнюва ОСОБА_6 та вона в того була вилучена. У скоєному розкаявся. За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів.

Потерпілий ОСОБА_5 , який про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового розгляду за його відсутності, при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, не працевлаштований, утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та за медичною допомогою до зазначених лікарів не звертався; на даний час страждає на тяжке захворювання.

Обвинувачений ОСОБА_4 розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України.

Обставиною,яка згідно зі ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, є рецидив злочинів.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу, суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Згідно з ч.4 вказаної статті, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На підставі викладеного, призначаючи ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.185 КК України, суд, з урахуванням вищевикладеного вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, застосувавши при призначенні покарання положення ст.71 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 13.11.2020, що є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст.ст. 69,75 КК України, суд не вбачає.

Зазначене покарання суд вважає справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчинених правопорушень, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2023 року, до обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який обчислюється з моменту його фактичного затримання, а саме з 04 травня 2023 року. В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 не затримувався.

Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 23.05.2023 зазначений запобіжний захід не змінювався та був продовжений до 21 липня 2023 року включно.

Оскільки призначається покарання у вигляді реального позбавлення волі, з метою забезпечення виконання вироку на підставі п.2 ч.4 ст.374 КПК України, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів з дня ухвалення вироку, залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.72 КПК України, слід зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 04 травня 2023 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати на залучення експертів на користь держави у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349,366-371,373-376,395,532 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком часткового приєднати невідбуту частину покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 13 листопада 2020 року, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років один місяць.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін, але не більше ніж 60 днів з дня ухвалення вироку.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КПК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 04 травня 2023 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ: кормоподрібнювач (зерноподрібнювач) «Фермер-3», в корпусі синього кольору, який переданий на зберігання до камери схову відділення поліції Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області (квитанція №323) - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1