УХВАЛА

27 червня 2023 року

м. Київ

справа № 466/610/20

провадження № 51-3837ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 16 березня 2023 року щодо останнього,

встановив:

Захисник звернувся до суду з касаційною скаргою на указані вище судові рішення щодо засудженого ОСОБА_5 , де ставить питання про їх скасування та закриття кримінального провадження.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 4 ст. 427 КПК касаційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні, згідно з ч. 1 ст. 50 КПК, підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У недотримання вищевказаних норм процесуального закону, захисник ОСОБА_4 не додав до касаційної скарги відповідних документів або належним чином завірених копій на підтвердження своїх повноважень на участь у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 .

Згідноз п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, за приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Таким чином, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та незгода з оцінкою доказів на предмет їх достовірності, про що, зокрема, йдеться у змісті касаційної скарги, не є предметом касаційного перегляду і відноситься до компетенції апеляційного суду.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. При цьому такі вимоги повинні ґрунтуватися на приписах кримінального процесуального закону, якими керується суд касаційної інстанції при прийнятті одного з рішень, передбачених ст. 436 цього Кодексу.

Всупереч зазначеному вище, ставлячи вимогу про закриття кримінального провадження, захисник не обґрунтовує підстав для цього, передбачених процесуальним законом з посиланням на відповідні норми КПК.

Крім того, в обґрунтування вимоги про закриття кримінального провадження захисник, серед інших, наводить доводи про невідповідність призначеного судом ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Покарання є кримінально-правовим наслідком визнання особи винуватою у вчиненні злочину, тому доводи про недотримання судом вимог щодо його призначення суперечать доводам про невинуватість засудженого, отже вимога в касаційній скарзі обґрунтована захисником доводами, які є взаємовиключними, що, по своїй суті, є не просто формальним недотриманням приписів ст. 427 КПК, а фактично позбавляє суд касаційної інстанції процесуальної можливості визначити предмет касаційного розгляду.

Що стосується доводів касаційної скарги, то, як убачається зі змісту оскарженої ухвали апеляційного суду, переважна більшість доводів касаційної скарги захисника аналогічні за змістом доводам апеляційних скарг сторони захисту, були предметом оцінки суду апеляційної інстанції, який за результатами перегляду надав на них відповіді в частині, що пов`язана із обґрунтуванням висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину. Водночас, касаційна скарга не містить обґрунтування того, яких порушень приписів кримінального процесуального закону було допущено цим судом при апеляційному перегляді вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2022 року, з огляду на межі та порядок апеляційного перегляду, передбачені статтями 404, 405 КПК.

В контексті порушення вимог закону про безпосередність дослідження доказів, захисник також указує, що апеляційний суд залишив без уваги клопотання сторони захисту про повторне дослідження доказів. Водночас не конкретизує, які саме докази повторно не дослідив апеляційний суд, а також не наводить підстав для повторного дослідження як доказів, так і обставин, встановлених під час кримінального провадження, зокрема: які саме обставини кримінального провадження були досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням, які докази цим судом не досліджувались, а також яких порушень норм процесуального закону припустився апеляційний суд в частині дотримання приписів ч. 3 ст. 404 КПК, з огляду на те, що за змістом ухвали апеляційного суду, цей суд відмовив у задоволенні клопотання, поданого в порядку ч. 3 ст. 404 КПК, а відмова в задоволенні клопотання не може беззаперечно вважатися порушенням норм матеріального або процесуального закону за відсутності належного обґрунтування. Про невірне відображення змісту ухвали апеляційного суду в цій частині в касаційній скарзі не йдеться.

З огляду на те, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, викладене вище перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3