ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року задоволено клопотання слідчого та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 14 жовтня 2023 року, без визначення застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до здійснення спроб переховування. Також слідчим суддею визнано доведеним ризик незаконного впливу на свідків та інших співучасників злочину, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні дані. Слідчим суддею враховано, що органу досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій,також зауважено, що ризики не зменшились та у своїй сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

В обґрунтування своєї скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків. Вказує, що матеріали кримінального провадження не містять даних щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Зауважує, що тяжкість інкримінованого злочину не може слугувати єдиною підставою для продовження тримання під вартою.

Вказує на недоведеність заявлених ризиків, оскільки підозрюваний під час досудового розслідування дотримується належної процесуальної поведінки, також зазначає, що слідчим суддею безпідставно не визначено заставу.

Вважає, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, утримує неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, після звільнення з-під варти буде працевлаштований ТОВ «Будкат».

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

- виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

- виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою цих вимог закону дотримався не у повній мірі, а доводи сторони захисту щодо необгрунтованості ухвали суду, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні, знайшли своє підтвердження.

Так, під час апеляційного перегляду встановлено, що в провадженні ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №00392 за підозрою зокрема ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на те, що вона не є вочевидь необгрунтованою і наданими матеріалами підтверджується достатньою мірою для вирішення питання про запобіжний захід.

Доводи захисту щодо неналежної кваліфікації дій підозрюваного та недостатності доказів для доведення його винуватості колегія суддів не приймає до уваги як передчасні, оскільки підозра не є очевидно безпідставною, а дослідження доводів сторони захисту у цій частині та остаточна кваліфікація дій ОСОБА_6 буде предметом судового розгляду справи по суті.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень.

Висновки суду першої інстанції щодо існування відносно ОСОБА_6 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді можливості його переховування від суду з метою уникнення покарання та незаконного впливу на свідків колегія суддів вважає в цілому правильними, втім вважає за необхідне зазначити, що існування таких ризиків обумовлене головною мірою тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, а конкретних відомостей на підтвердження їх особливої вагомості стороною обвинувачення не надано.

На думку колегії суддів, ці ризики хоча і продовжують існувати, втім на даний час вже не є достатньо вагомими для продовження тримання цього підозрюваного під вартою, з огляду на наступне.

Так, відповідно до наданих матеріалів, 25 квітня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України.

27 квітня 2023 року слідчим суддею Індустірального районного суду м. Дніпропетровська до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

З наведеного вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні утримується під вартою більше трьох місяців, що є достатнім для проведення першочергових слідчих дій, спрямованих на здобуття та фіксацію доказів, яким цей підозрюваний міг би перешкодити, перебуваючи на свободі. Більше того, згідно із матеріалами справи ОСОБА_6 інкриміновані дії, вчинені ним під час відбування покарання, до його звільнення у листопаді 2022 року, на підтвердження яких надані протоколи про результати негласних слідчих (розшукових) дій, проведених у жовтні 2022 та січні 2023 року, при цьому відомості до ЄРДР про розслідуване кримінальне правопорушення були внесені 18 серпня 2022 року, а отже фактично збирання доказів почалося значно раніше, ніж ОСОБА_6 було повідомлено про підозру та взято під варту.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»), після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного.

У рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України» увагу акцентовано на тому, що після спливу певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи зобов`язані навести інші підстави для продовжуваного тримання під вартою.

У рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України» ЄСПЛ вказав, що «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».

Колегія суддів звертає увагу і на те, що ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, на який посилається прокурор, хоча і може існувати, втім не є достатньо вагомим, оскільки стороною обвинувачення його достатнього обгрунтування не наведено, зокрема не зазначено, які саме свідки маються на увазі та що саме свідчить про можливість ефективного впливу на них та інших співучасників з боку ОСОБА_6 . На думку колегії, цей ризик може бути нівельований шляхом застосування менш обтяжливого запобіжного заходу, ніж тримання підозрюваного під вартою.

Також приймається до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, обтяжений вагомими соціальними зв`язками має дружину та малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що слугує додатковим стримуючим фактором у запобіганні заявленим ризикам.

У зв`язку із вищенаведеним колегія суддів не вважає переконливими доводи прокурора щодо необхідності продовження запобіжного заходу саме у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою і можливості усунення встановлених щодо нього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб, та приходить до висновку про те, що менш обтяжливий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку цього підозрюваного та буде дієвим у запобіганні заявленим ризикам.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 14 жовтня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ,обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , цілодобово без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на відповідний ВП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваного ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4