ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/195/23 Справа № 711/1921/23 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Черкаси Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 квітня 2023 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування застави стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в :

Прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, поданим в рамках кримінального провадження №0000243 від 12.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369-2 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що під час дії воєнного стану в України, введеного в дію Президентом України 24.02.2022, органом досудового розслідування встановлено, що в липні-серпні 2022 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 , будучи обізнаним про дію воєнного стану та проведення загальної мобілізації в Україні, за невстановлених у ході проведення досудового розслідування обставин, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усунення перешкод у цьому для військовозобов`язаних чоловіків громадян України призовного віку за грошову винагороду шляхом забезпечення протиправного внесення відомостей до Єдиного комплексу інформаційних систем «Шлях».

У першій декаді вересня військовозобов`язаний громадянин України призовного віку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, через втрату постійного місця проживання у смт Якимівка, Запорізької області у зв`язку з тимчасовою окупацією, бажав виїхати за межі України для працевлаштування, дізнався від знайомого про те, що ОСОБА_10 організовує виготовлення документів, необхідних для виїзду за кордон, у період дії воєнного стану в Україні.

Після чого в першій декаді вересня ОСОБА_12 зателефонував на мобільний номер ОСОБА_10 , та в ході розмови дізнався, що останній може допомогти у питанні перетину кордону, однак у категоричній формі відмовився від особистої зустрічі. ОСОБА_10 запевняв, що документи необхідні для перетину державного кордону України надасть через 3 - 4 дні, за умови надання грошової винагороди в сумі 2 500 доларів США та попередивши, що подальше спілкування буде здійснюватися з ОСОБА_11 , при цьому ОСОБА_10 наголосив, що особа буде внесена до Єдиного комплексу інформаційних систем «Шлях».

Так, 14.11.2022, близько 13:06 години, у ході телефонної розмови ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_10 про те, що він підготував необхідні документи, на що ОСОБА_10 відповів, що з ним зв`яжеться ОСОБА_11 .

Того ж дня, близько 14:15 години, ОСОБА_12 на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_11 та сказав надіслати йому за допомогою месенджера фотокопії паспорту громадянина України (перший, другий аркуші та реєстрацію), реєстраційного номеру облікової картки платника податків, паспорта громадянина України для виїзду за кордон та посвідчення водія, наголосивши при цьому про необхідність перерахування на банківський рахунок коштів у сумі 40 500 гривень (еквівалент 1000 доларів США).

Цього ж дня, о 14:14 годині, ОСОБА_11 надіслав ОСОБА_12 на месенджер «Telegram» повідомлення із зазначенням номера банківської картки НОМЕР_1 та повідомлення « ОСОБА_10 ». Після отримання вказаних повідомлень ОСОБА_12 попрямував до центрального відділення АТ КБ «ПриватБанк», що в м. Черкаси по вул. Байди Вишневецького, 40, де за допомогою терміналу самообслуговування перерахував на банківську картку НОМЕР_1 кошти в сумі 40 500 гривень, після чого сфотографував квитанцію про здійснення переказу та надіслав за допомогою месенджера «Telegram» ОСОБА_11 .

ОСОБА_6 діючи разом та за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, отримавши документи ОСОБА_12 та завдаток у сумі 40 500 гривень, використовуючи свої зв`язки, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, протиправно домігся включення останнього в перелік осіб, яким дозволено виїзд за межі державного кордону України.

16.11.2022, о 17:34 годині, ОСОБА_11 надіслав ОСОБА_12 на месенджер «Телеграм» файл PDF формату у якому містився Наказ Львівської обласної військової адміністрації № 254/22 від 16.11.2022 «Про виїзд за межі України в умовах правового режиму воєнного стану» та додаток до наказу «Список водіїв, яким надано право виїзду за межі України відповідно до протоколу засідання комісії з питань виїзду за межі України водіїв в умовах воєнного стану від 16.11.2022 №114», у додатку до наказу під порядковим номером 70 значиться прізвище ОСОБА_12 , з кінцевою датою бронювання для виїзду 16.12.2022.

17.11.2022, о 12:20 годині, під час телефонної розмови ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 , що решту суми необхідно перераховувати на ту ж картку, що й минулого разу. Також на запитання ОСОБА_12 чи внесено його до бази «Шлях», на що ОСОБА_11 ствердно зазначив, що відомості про нього внесено до Єдиного комплексу інформаційних систем «Шлях».

Того ж дня, близько 12:30 години, ОСОБА_12 попрямував до центрального відділення АТ КБ «ПриватБанк», що в м. Черкаси по вул. Байди Вишневецького 40, де за допомогою терміналу самообслуговування перерахував на банківську картку НОМЕР_1 кошти в сумі 60 500 гривень (еквівалент 1500 доларів США).

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів разом та за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, отримали від ОСОБА_12 грошові кошти в загальній сумі 100 500,00 гривень, після чого усунули перешкоди у його виїзді за межі України по всій території держави, шляхом забезпечення протиправного внесення його даних до наказу Львівської обласної військової адміністрації № 254/22 від 16.11.2022 «Про виїзд за межі України в умовах правового режиму воєнного стану», що підтверджується відповіддю отриманою від Державної служби України з безпеки на транспорті № 7489/2.3/15-22 від 02.12.2022, відповідно до якої відомості стосовно ОСОБА_12 внесено до Єдиного комплексу інформаційних систем «Шлях».

ОСОБА_6 29.03.2023 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому з корисливих мотивів.

На цей час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зокрема, існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, підтверджується обставинами цього кримінального правопорушення та особистої поведінки підозрюваного. Також ризик переховування є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки останній підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення (злочину), яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дев`яти років з конфіскацією майна, не має міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем проведення досудового розслідування. Може використати свої зв`язки для переховування від органів досудового слідства та суду, оскільки має змогу незаконно перетнути кордон України.

Ризик незаконного впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом. Крім того, в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування ще не встановлено повне коло осіб, які можуть бути причетними до встановлених слідством подій в даному кримінальному провадженні. Отже, наведене свідчить про те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе впливати на осіб, які можуть набути статусу свідків у даному кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З урахуванням інкримінованих йому дій, вбачається, що інкримінована незаконна діяльність мала систематичний характер та могла бути джерелом отримання незаконного прибутку підозрюваним. Це, в свою чергу, може спонукати його до продовження вчинення кримінального правопорушення чи вчинення іншого та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

В клопотанні зазначено, що жоден із м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігти наведеним вище ризикам, тому тримання під вартою ОСОБА_6 повністю виправдовується інтересами суспільства, які в даному випадку переважають інтереси підозрюваного щодо забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час досудового розслідування стороною обвинувачення вживались заходи до встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 . Крім того, на виклик слідчого останній не прибув та про причини неприбуття не повідомив. Що свідчить про переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування.

З урахуванням вищевикладеного, ініціатор клопотання просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах троку досудового розслідування, що не перевищує 60 діб з утриманням у ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 квітня 2023 року клопотання слідчого задоволено частково, та застосовано до ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360,00 грн., у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою відмовлено.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України протягом встановленого строку:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або місця роботи;

- не відлучатися із повідомленого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора;

- утриматися від спілкування у будь-якій формі з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 Кодексу, покласти на підозрюваного в межах досудового розслідування, тобто до 04.06.2023 включно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати, задовольнити клопотання та обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ризики, наведені в клопотанні цілком обґрунтовано вказують на необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Добровільне з`явлення підозрюваного до слідчого судді не може бути визначальним чинником для незастосування до ОСОБА_6 тримання під вартою.

Зазначає, що жоден із м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених обов`язків та запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України, тому тримання під вартою ОСОБА_6 повністю виправдовується інтересами суспільства, які в даному випадку переважають інтереси підозрюваного щодо забезпечення поваги до особистою свободи.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею не дотримані в повному обсязі.

Так, встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

29.03.2023 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру в рамках кримінального провадження №0000243 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за допомогою засобів поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_3 , що відповідає письмовому повідомленню за останнім відомим місцем проживання та прописки підозрюваного. Дана процедура відхиляє посилання сторони захисту щодо необхідності вручення під розписку дорослому родичу підозрюваного у разі відсутності його за місцем проживання, при цьому враховано, що жоден із батьків не назвав місце перебування ОСОБА_6 , вказавши на відсутність спілкування між ними.

31.03.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Слідчий суддя в повній мірі з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується, зокрема: заявою ОСОБА_12 від 06.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 26.10.2022, 17.11.2022; відповіддю на запит Державної служби України з безпеки на транспорті № 7489/2.3/15-22 від 02.12.2022; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 17.11.2022; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 14.11.2022; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 17.11.2022; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 29.11.2022; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 16.02.2023.

При цьому колегія суддів враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину проти встановленого порядку призову та мобілізації в умовах воєнного стану, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього. Це, в свою чергу, вказує на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 хоча і навчається на денній формі навчання, але обізнаний про шляхи виїзду за кордон чоловіками призивного віку, не одружений, мешкає на орендованій квартири, що дає йому змогу у будь-яких час змінити місце проживання з метою переховування. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні дані, номери телефонів, що дає підстави вважати, що він може шляхом умовлянь або підкупу змусити їх змінити показання, які ними вже надані слідчому.

Вказані обставини не були враховані слідчим суддею, внаслідок чого, до підозрюваного ОСОБА_6 був застосований, на переконання колегії суддів, занадто м`який запобіжний захід у виді застави. Такий вид запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного на даному етапі досудового розслідування та попередити усі вказані ризики.

Апеляційний суд вважає, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування. Також взято до уваги, що підозрюваному про наявність кримінального провадження відносно нього достаменно відомо тривалий проміжок часу.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а особливо спілкування підозрюваного зі свідками у даному кримінальному провадженні, крім того можливість застосування саме такого запобіжного заходу не була встановлена.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки він в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Поряд з цим, доводи апеляційної скарги прокурора є слушними та такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри, вищевказаних ризиків, тяжкості інкримінованого злочину, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_6 , в тому числі, отримання ним постійного, систематичного доходу, враховуючи існування суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, колегія суддів вважає, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720,00 гривень, на даному етапі досудового розслідування буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сплачений розмір застави від 19.04.2023 в сумі 107 360,00 гривень враховується у разі внесення визначеної апеляційним судом застави.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним або навпаки, занадто малим для підозрюваного колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати та відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 29 травня 2023 року (з моменту звернення до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу) включно, але не більше ніж визначений строк досудового розслідування, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 квітня 2023 року, скасувати та ухвалити нову.

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 , подане в рамках кримінального провадження №0000243 від 12.09.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 29 травня 2023 року, але не більше ніж визначений строк досудового розслідування, з утриманням його у ДУ «Черкаський слідчий ізолятор»

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в мотивувальній частині цієї ухвали на рахунок: UA0003652; Код банку отримувача (МФО) 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000243 від 12.09.2022.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або місця роботи;

- не відлучатися із повідомленого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора;

- утриматися від спілкування у будь-якій формі з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покласти на підозрюваного в межах досудового розслідування, тобто до 29.05.2023 включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

З моменту внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний ОСОБА_6 зобов`язаний виконувати вище покладені на нього обов`язки.

Роз`яснити ОСОБА_6 та заставодавцю (якщо його особа буде відмінна від ОСОБА_6 ), що у разі, якщо ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом у порядку статті 182 КПК України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: