Справа №:755/4663/23
Провадження №: 1-кс/755/1516/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" червня 2023 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 17.04.2023 про часткову відмову у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_4 як потерпілого у кримінальному провадженні № 0001198 від 20.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

в с т а н о в ил а:

адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся зі скаргою на постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 17.04.2023 про часткову відмову у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_4 як потерпілого у кримінальному провадженні № 0001198 від 20.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 скаргу обґрунтовує тим, що 13.04.2023 ним було подано до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, заяву про залучення ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001198 від 20.06.2022 як потерпілого, однак процесуального рішення не було прийнято, тому 24.04.2023 подано скаргу на бездіяльність слідчого до Дніпровського районного суду м. Києва.

27.04.2023 Дніпровський районний суд виніс ухвалу, якою задовольнив скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та зобов`язав уповноважену особу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 про залучення особи до кримінального провадження, як потерпілого, а про результати розгляду клопотання в порядку 220 КПК України повідомити адвоката.

08.05.2023 начальником відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП у м. Києві майором поліції ОСОБА_6 підписано супровідний лист № 4731/125/50-2023 з додатками: супровідний лист до постанови про часткову відмову у задоволені клопотання на 1 арк.; постанова про часткову відмову у задоволені клопотання на 2 арк., який було отримано адвокатом ОСОБА_3 19.05.2023.

Вважає, що вказана вище постанова від 17.04.2023 про часткову відмову у задоволенні клопотання є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки згідно зі згаданою в постанові нормою слідчий/дізнавач або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди. Таких очевидних і достатніх підстав у мотивувальній частині постанови не наведено.

ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням завдано моральної та майнової шкоди, оскільки він є учасником СТ «Автомобіліст», крім того він є одним з членів правління Споживчого Товариства «Автомобіліст» якого було усунуто від виконання своїх обов`язків неправомірними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Членами Споживчого Товариства є 365 фізичних осіб, в тому числі і ОСОБА_4 (протокол засідання правління СТ «Автомобіліст» від 31 травня 2013 року №01). Споживче товариство «Автомобіліст» діє на підставі прийнятого загальними зборами членів СТ «Автомобіліст» статуту.

Як вказано в протоколі засідання правління споживчого товариства «Автомобіліст» від 21 травня 2022 року №01, на підставі якого було проведено реєстраційні дії, члени правління у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ніби-то обрані загальними зборами, що відбулися 21.05.2022 року. Новообраними членами правління у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ніби-то було обрано голову правління ОСОБА_7 .

Проте, про проведення 21.05.2022 року загальних зборів товариства, місце, час проведення та порядок загальних зборів у відповідності до положень статуту товариства (не пізніше ніж за 10 днів, до визначеного строку їх проведення), членів споживчого товариства «Автомобіліст» ніхто не повідомляв, що підтверджується заявами 194 членів споживчого товариства (із 365 його членів).

Загальні збори, що ніби-то проведені 21.05.2022 року, на які іде посилання у протоколі засідання правління СТ «Автомобіліст» від 21.05.2022 року №01, якими ніби-то обрано членів правління товариства у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за участі членів товариства та кворуму, необхідного для прийняття рішень, не проводилися.

Тож такими неправомірними діями осіб: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 пов`язаних з рейдерським захопленням Споживчого товариства «Автомобіліст» завдано як моральної так і матеріальної шкоди.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої на день звернення ОСОБА_4 оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн. Більш детальний розрахунок буде подано з цивільним позовом.

Майнова шкода полягає в тому, що особи, які у незаконний спосіб шляхом рейдерського захоплення Споживчого товариства «Автомобіліст» () усунули членів правління, змінили голову правління, заволоділи документами СТ Автомобіліст (установчими, бухгалтерськими, первинними документами господарської діяльності, поточними рахунками в банку) тобто всі кошти на рахунку це кошти членів споживчого товариства (згідно статуту Кошти споживчого товариства складаються з вступних, членських та цільових внесків членів споживчого товариства.») З чого випливає, що 1/365 майна, що належить СТ Автомобіліст належить кожному з 365 його членів. Так ОСОБА_4 , як члену товариства належить 1/365 що приблизно складає більше 50 000,00 грн, крім того ОСОБА_4 є власником гаражу в СТ «Автомобіліст» орієнтовна вартість якого складає 250 000,00 грн. І вважаємо, що неправомірні дії осіб : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 пов`язаних з рейдерським захопленням Споживчого товариства «Автомобіліст» (), направлені на позбавлення власності ОСОБА_4 та інших членів споживчого товариства.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, 20.06.2023 до суду подано заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, проте надав матеріали кримінального провадження № 0001198 від 20.06.2022.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, матеріали кримінального провадження, слідча суддя встановила наступне.

У ст. 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчою суддею встановлено, що на час розгляду скарги у суді, відділом дізнання Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001198 від 20.06.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

13.04.2023 адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві подано заяву про залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження як потерпілого, якому заподіяно моральної та майнової шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.04.2023, задоволено скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, яка полягає в нерозгляді клопотання,у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001198 від 20.06.2022 року. Зобов`язано уповноважену особу Дніпровського УП ГУНП в місті Києві розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 13.04.2023 року, що зареєстроване під № 4108, про залучення особи до кримінального провадження в якості потерпілого, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001198 від 20.06.2022, у порядку ст. 220 КПК України. Про результати розгляду клопотання повідомити адвоката ОСОБА_3 у спосіб, передбачений законом.

Старшим дізнавачем ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 17.04.2023 винесено постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання, а саме: відмовлено у залученні ОСОБА_4 як потерпілого, якому заподіяно моральної та майнової шкоди та задоволено в частині повідомлення про результати розгляду заяви шляхом винесення вмотивованої постанови та вручення її копії.

Відмову дізнавач мотивує посиланням на ст. 55 КПК України та тим, що на даний час матеріалами кримінального провадження не встановлено, що ОСОБА_4 є потерпілим, адже головою СТ «Автомобіліст» був ОСОБА_12 , якого, як він вважає, на підставі підробленого протоколу загальних зборів було усунуто з посади голови правління СТ «Автомобіліст». Крім того, ОСОБА_13 , має процесуальний статус свідка у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У пункті 4 Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №9-49/0/4-17 від 12.01.2017 також зазначається, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до статті 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

Таким чином, правовою підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Відповідно до положень ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як визначено у ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З аналізу оскаржуваної постанови вбачається, що дізнавачем при винесенні постанови належним чином дотримано вимоги ст. 110 КПК України. Вказана постанова містить належне обґрунтування та зазначення мотивів, з яких виходив дізнавач при винесенні оскаржуваної постанови з посиланням на норми КПК України.

Окрім цього, враховуючи те, що адвокат у прохальній частині поданого клопотання, окрім скасування постанови старшого дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про часткову відмову в задоволенні клопотання від 17.04.2023, просить ухвалою суду залучити ОСОБА_4 як потерпілого в кримінальному провадженні № 0001198 від 20.06.2022, слідча суддя приходить до такого висновку.

Згідно з частиною 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. В свою чергу, стаття 40 КПК України визначає, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Питання визнання особи потерпілою відноситься до дискреційних повноважень слідчого, дізнавача, прокурора. Стаття 307 КПК України не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, і рішення зобов`язати дізнавача визнати заявника потерпілим не входить до кола повноважень слідчого судді. Слідча суддя не може підміняти і приймати рішення, які віднесені до компетенції органу досудового розслідування або прокурора, тобто перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення. Слідча суддя не здійснює функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором, а лише контролює дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Таким чином, оскаржувана постанова дізнавача відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є обґрунтованою та вмотивованою, а тому відсутні підстави для її скасування, у зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 24, 26, 40-1, 55, 110, 303-305, 307, 309 КПК України, слідча суддя,

п о с т а н о в и л а:

у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 17.04.2023 про часткову відмову у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_4 як потерпілого у кримінальному провадженні № 0001198 від 20.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя: ОСОБА_1