Справа № 458/465/22
УХВАЛА

про продовження строку домашнього арешту

06.09.2023 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5

представника законного представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 05.05.2022 клопотання прокурора Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Верхнє Гусне Турківського району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

У провадженні Турківського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні за №0000208 від 05.05.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане 31.08.2023 клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк два місяці, з покладенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Після обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді домашнього арешту, не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду та ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. На думку прокурора покарання у вигляді позбавлення волі, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, може спонукати його до реальної втечи чи переховування. Також продовжує існувати ризик впливу на свідків, шляхом переконання, залякування з метою надання неправдивих показань, зміни показань, оскільки свідки є односельчанами обвинуваченого та такі йому добре відомі, допит, заявлених свідків стороною потерпілих ще не проведено в судовому засіданні. За наявності таких ризиків, тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити уникнення ризиків та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим. Просив клопотання задоволити.

Потерпіла ОСОБА_4 , законний представник потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_5 , представник законного представника потерпілого адвокат ОСОБА_6 заперечили проти клопотання прокурора, оскільки вважають, що обраний вид запобіжного заходу є зам`який, з урахуванням тяжкості злочину, обставин кримінального провадження. Вважають, що до обвинуваченого необхідно застосувати, щонайменше, цілодобовий домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_4 та законний представник потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_5 , вказали, що з боку обвинуваченого існує тиск на свідків, обвинувачений спілкується з ними, і як наслідок, свідки відмовляються прибути до суду для дачі показань.

Обвинувачений ОСОБА_7 щодо вирішення клопотання прокурора поклався на розсуд суду, вказав, що вказаних прокурором ризиків немає.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 підтримав позицію обвинуваченого щодо клопотання прокурора. Також вказав, що наведені прокурором ризик суттєво зменшились, деякі відпали, так як свідки сторони обвинувачення допитані, а свідки, заявлені потерпілою стороною в судове засідання не з`явились. Вважає безпідставними твердження потерпілої, законного представника потерпілого та його представника про те, що обвинувачений чинить тиск на свідків, оскільки відсутні підтверджуючі відомості про це. Проти застосування цілодобового арешту до обвинуваченого заперечив.

Заслухавши доводи прокурора, думку потерпілої, законного представника потерпілого та його представника, позицію обвинуваченого та його захисника, суд дійшов такого висновку.

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000208 від 05.05.2022 ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У цьому кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який, неодноразово продовжувався, востаннє, ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 06.07.2023 продовжено на строк два місяці, тобто до 06.09.2023.

Прокурор ОСОБА_3 клопоче про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У відповідності до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч. 2 ст. 331 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців (ч. 6 ст. 181 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Питання обгрунтованої підозри вже було предметом розгляду судом при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому чинний КПК не вимагає повторного дослідження цього питання під час вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку домашнього арешту обвинуваченому, оцінивши доводи та заперечення учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку

Так, продовжує існувати і не зменшився обґрунтований ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Однією з вагомих обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії», § 106, «Летельє проти Франції», п. 43).

Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Згідно зі санкцією ч. 1 ст. 121 КК України покарання за такий злочин, передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , наявність обґрунтованої підозри та пов`язане з цим очікування обвинуваченим можливого суворого покарання, в разі визнання його винуватим, суд визнає спроможними та раеальним, заявлений прокурором ризик переховування обвинуваченого від суду.

Також існує обґрунтований ризик того, що обвинувачений може чинити спробу впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи те, що свідки добре відомі обвинуваченому, є його односельчанами.

При оцінці цього ризику суд враховує, що у ході судового розгляду може виникнути необхідність проведення повторних допитів свідків, які вже були допитані, оскільки допит самого обвинуваченого проведено ще судом не було. Окрім цього, сторона потерпілих заявила клопотання про виклик додаткових свідків, допит яких ще суд не провів.

З урахуванням викладеного та встановлених обставин, суд дійшов переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, не гарантує запобігання встановленим ризикам.

Виконання обвинуваченим на даний час обов`язків, які встановлені йому в межах обраного запобіжного заходу, свідчить, що саме такий запобіжний захід як домашній арешт виправдовує мету застосування запобіжного заходу, як заходу забезпечення кримінального провадження, а тому, підстав для зміни запобіжного заходу, зокрема на цілодобовий домашній арешт, як просить сторона потерпілих, з урахуванням всіх наведених вище мотивів, суд не вбачає.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу, суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 і наслідки злочину для потерпілого у вигляді спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, тяжкість покарання в разі визнання його винуватим, враховує задовільний стан його здоров`я, те що він неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, клопотання про продовження строку обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно задоволити, та зобов`язати обвинуваченого відповідно до ст. 194 КПК України, виконувати обов`язки, які вказані прокурором у клопотанні.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 194, 331 КПК України,

ухвалив:

Задоволити клопотання прокурора.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Верхнє Гусне Турківського району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 06.11.2023.

Зобов`язати ОСОБА_7 виконувати наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора;

2) не залишати місце свого фактичного постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 год. до 06.00 год. без дозволу суду, прокурора;

3) повідомляти суд, прокурора про зміну свого місця проживання;

4) за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні ОСОБА_10 , 1964 р.н., ОСОБА_11 , 2006 р.н., ОСОБА_12 , 1979 р.н., ОСОБА_13 , 1958 р.н., ОСОБА_14 , 2005 р.н.. ОСОБА_15 , 1961 р.н., ОСОБА_16 , 1961 р.н., які є жителями с. Верхнє Гусне Самбірського району Львівської області.

Строк дії ухвали два місяці, тобто до 06.11.2023.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору, а також направити для виконання до Відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала постановлена та підписана 06.09.2023.

Суддя ОСОБА_1