Справа № 953/5150/23
н/п 1-кс/953/4807/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про зміну місця розташування та зберігання раніше арештованого майна, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000841 від 30.12.2022,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким прокурор просив винести ухвалу про зміну місця розташування раніше арештованого транспортного засобу «ВАЗ 2121», р.н. НОМЕР_1 , місце розташування якого було визначено за Куп`янським РВП ГУ НП в Харківській області, та визначити місце розташування за майданчиком тимчасового утримання транспортних засобів при ГУ НП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107. Зберігання транспортного засобу «ВАЗ 2121», р.н. НОМЕР_1 , згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012, доручити співробітникам тимчасово утримання транспортних засобів при ГУ НП в Харківській області, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

1. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

Вимоги клопотання прокурор обґрунтовує тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000841 від 30.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Під час проведення досудового розслідування, встановлено що 30.12.2022, приблизно о 17:40, на автодорозі "Р-79", на відстані 630м., до дорожнього знаку "Дворічна", за межами населеного пункту, автомобіль "УАЗ 415" темно зеленого кольору, (ХАККІ) без розпізнавальних знаків та без реєстраційного номера, під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ 2121", р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого водій ОСОБА_5 та пасажир ОСОБА_6 від отриманих травм померли на місці ДТП.

Водія ТЗ "УАЗ 415" темно зеленого кольору, (ХАККІ) без розпізнавальних знаків та без реєстраційного номера ОСОБА_4 та пасажирів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , госпіталізовано до ВМКЦ Північного регіону (м. Харків).

ІНФОРМАЦІЯ_3 водій ОСОБА_4 , помер у військовому шпиталі, від травм отриманих в результаті ДТП.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником транспортного засобу «ВАЗ 2121», р.н. НОМЕР_1 , являється Дворічанська селищній раді Куп`янського району Харківської області розташована за адресою: Харківська область, Куп`янський р-н, смт. Дворічна, вул. Слобожанська, 8.

31.12.2022 у період часу з 08год. 44хв. до 09год. 04хв., старшим слідчим відділення №1 Куп`янського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди в ході якого встановлено, що транспортний засіб «ВАЗ 2121», р.н. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, транспортний засіб «ВАЗ 2121», р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В ході досудового розслідування відповідно до положень ст.98 КПК України, транспортний засіб «ВАЗ 2121», р.н. НОМЕР_1 , слідчим визнано речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення судово-автотехнічної експертизи (технічний стан), з метою з`ясування технічного стану транспортного засобу, проведення транспортно-трасологічної експертизи, також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у подальшому проведенні комплексно-комісійної експертизи для з`ясування параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.

Так, в ході огляду місця події від 31.12.2022 транспортний засіб «ВАЗ 2121», р.н. НОМЕР_1 , вилучено та поміщено на територію Кіндрашівської ЗОШ, розташованої за адресою: Харківська область, Куп`янський район, с. Кіндрашівка, вул. Шкільна, 13, який є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям п.1 ч.2 ст.167 КПК України.

За таких обставин, 02.01.2023 виникла необхідність у арешті транспортного засобу «ВАЗ 2121», р.н. НОМЕР_1 шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику і стоянці для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.01.2012.

Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ №1104 від 19.01.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.

Враховуючи, що були достатні підстави вважати, що існувала реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку водія чи власника транспортного засобу, які заінтересовані у результатах кримінального провадження як особи, які в подальшому можуть бути залучені як відповідачі по цій справі.

04.01.2023 на транспортний засіб «ВАЗ 2121», р.н. НОМЕР_1 , слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 , було накладено арешт та визначено місце зберігання відповідно до п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат із зберіганням та пересиланням, схоронності тимчасового вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1104 від19.11.2012, за Куп`янським РВП ГУ НП в Харківській області.

Під час проведення досудового розслідування, для прийняття законного, обґрунтованого рішення по справі, було призначено ряд експертних досліджень, а саме судово-автотехнічну (технічний стан транспортного засобу «ВАЗ 2121», р.н. НОМЕР_1 ) та транспортно-трасологічну експертизу, однак провести належним чином вказані експертні дослідження не представилось можливим, із-за постійних обстрілів території Куп`янського району Харківської області, тобто забезпечити належні умови роботи експертам на місці розташування вказаного транспортного засобу не виявилось можливим.

2. Позиції учасників у судовому засіданні

У судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати клопотання за його відсутністю.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

У судове засідання володільці майна, належним чином у передбаченому ст. 135, ч. 1 ст. 172 КПК України порядку повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися.

Зважаючи на викладене, а також виходячи зі встановлених ч. 1 ст. 172 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності володільців майна на підставі наданих сторонами матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів .

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173).

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою забезпечення зберігання слідової інформації, яка міститься на транспортному засобі і яка може бути втрачена з постійними обстрілами та забезпечення належні умови роботи експертам при проведенні огляду транспортного засобу в рамках призначених експертиз, необхідно клопотання задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 - задовольнити.

Змінити місце розташування раніше арештованого транспортного засобу «ВАЗ 2121», р.н. НОМЕР_1 , місце розташування якого було визначено за Куп`янським РВП ГУ НП в Харківській області, та визначити місце розташування за майданчиком тимчасового утримання транспортних засобів при ГУ НП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Зберігання транспортного засобу «ВАЗ 2121», р.н. НОМЕР_1 , згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012, доручити співробітникам тимчасово утримання транспортних засобів при ГУ НП в Харківській області, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала складена і підписана 30.06.2023.

Слідчий суддя - ОСОБА_1