УХВАЛА

Іменем України

18 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 337/1545/22

провадження № 51 - 3971 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 05 червня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000681 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

За вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 3 ст. 71 КК України приєднано до призначеного покарання невідбуту частину додаткового покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2020 року за ч. 1 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки. Додаткове покарання виконувати самостійно. Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_5 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений час та дату придбав з метою збуту небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який зберігав за місцем свого мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , для подальшого його збуту, використовуючи пристрій для пакування «VACUM SEA LAR MFCHINE YX» модель 868, зіп-пакети та ваги «Domotec NOT Legal Fort».

Під час проведення обшуку 01 жовтня 2021 року за місцем мешкання ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено наркотичний засіб, який останній зберігав для подальшого збуту. Відповідно до висновку експерта загальна маса вилученого особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, склала 160,825 г в перерахунку на висушену речовину.

Запорізький апеляційний суд ухвалою від 05 червня 2023 року апеляційну скаргу захисника залишив без задоволення, а вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2022 року - без змін.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 , в якій він порушує питання про зміну оскаржуваних судових рішень.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Не погоджуючись з наданою судами оцінкою доказам, захисник вказує на неповноту та невідповідність висновків судів фактичним обставинам кримінального провадження.

На обґрунтування доводів поданої касаційної скарги, зокрема зазначає, що суди:

? дійшли помилкового висновку про те, що наявність розфасованих зіп-пакетів, вагів та пристрою для фасування свідчить про умисел на збут наркотичного засобу;

? не встановили фактів, які б підтверджували, що ОСОБА_5 здійснював збут наркотичних засобів.

Наголошує, що:

? у діях ? ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України, оскільки відсутній умисел на зберігання наркотичної речовини з метою збуту, що підтверджується фактичними обставинами кримінального провадження;

? свідки сторони обвинувачення, які надавали показання щодо факту збуту ОСОБА_5 наркотичної речовини, судом допитані не були;

? ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам статей 370 КПК України.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Так, згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. Суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Отже, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Разом з тим доводи захисника ОСОБА_4 , якими він обґрунтовує заявлені вимоги, аналогічні доводам його апеляційної скарги, яким апеляційний суд дав належну оцінку під час апеляційного розгляду.

Зміст доводів касаційної скарги захисника фактично зводиться до незгоди, що у діях ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки відсутній умисел на збут наркотичного засобу

Так, в постановленій за наслідками апеляційного розгляду ухвалі, апеляційний суд зазначив, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами в їх сукупності.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що в судовому засіданні безпосередньо у встановленому законом порядку суд першої інстанції допитав обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зміст показань яких детально викладений у вироку.

Крім того, суди встановили, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується іншими дослідженими в ході судового розгляду доказами, зокрема, протоколом обшуку від 01 жовтня 2021 року, відповідно до якого проведено обшук у квартирі АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено пристрій для вакуумного пакування, електронні ваги, 183 полімерні зіп-пакети з речовиною рослинного походження; висновками експертів № КСЕ-19/108-21/12255-НЗПРАП від 20 жовтня 2021 року, № КСЕ-19/108-21/12257-НЗПРАП від 21 жовтня 2021 року, № СЕ-19/108-21/12253-НЗПРАП від 02 листопада 2021 року, № КСЕ-19/108-21/12256-НЗПРАП від 01 листопада 2021 року, № КСЕ-19/108-21/12254-НЗПРАП від 23 жовтня 2021 року.

При цьому, вирішуючи питання про доведеність у діянні ОСОБА_5 мети збуту, місцевий суд послався на п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», відповідно до якого про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасовування, поведінка суб`єкта злочину і те, що сама особа наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх.

Зі змісту досліджених під час судового розгляду доказів, місцевий суд дійшов висновку про наявність в обвинуваченого мети збуту наркотичних засобів, про що свідчить 183 полімерних зіп-пакети з наркотичним засобом загальною масою 160,825 г., які були розфасовані майже з однаковою вагою та упаковані у спосіб, що здатний полегшити їх збут (зіп-пакети із застібкою).

Суди дійшли обґрунтованого висновку, що версія ОСОБА_5 про зберігання канабісу для власного вживання не є слушною, оскільки загальна кількість вилученого канабісу явно перевищує потреби однієї особи у власному вживанні наркотичних засобів.

Крім того, під час обшуку в обвинуваченого були вилучені електронні ваги та пристрій для пакування, які призначаються для точного зважування невеликої кількості продукції.

У наданих суду першої інстанції показаннях, обвинувачений повідомляв, що в кінці 2020 року знайшов сумку, яка належала його загиблій матері. У вказаній сумці він виявив багато пакетів з канабісом, ваги та пристрій для пакування пакетів. При цьому із сумки він дістав лише канабіс, інших речей не брав.

Проте апеляційний суд зазначив, що вказані показання не узгоджуються з іншими доказами. Зокрема, як зазначив суд, у ході обшуку помешкання обвинуваченого наркотичні засоби були виявлені не лише у спортивній сумці, а й у інших місцях квартири. На верхній полиці шафи було виявлено металевий піднос, на якому лежали ваги, подрібнювач для канабісу та декілька пакетів, а на підносі був розсипаний канабіс.

При цьому, цей суд дійшов переконання, що доводи сторони захисту про те, що належну загиблій матері сумку з наркотичними засобами обвинувачений знайшов випадково та вирішив залишити собі для власного вживання, є суперечливими та не узгоджуються із встановленими фактичними обставинами кримінального провадження.

Апеляційний суд у своєму рішенні також зазначив, що сторона захисту не надала жодних доказів того, що мати обвинуваченого до своєї смерті вживала канабіс чи займалася збутом наркотичних засобів, що могло б пояснити наявність у її квартирі такої великої кількості канабісу.

Разом з тим апеляційний суд слушно зауважив, що така позиція сторони захисту не узгоджується із тим, що ОСОБА_5 , не вживаючи наркотичні засоби в минулому, позитивно характеризуючись, займаючись спортом, вирішив залишити собі таку велику кількість наркотичних засобів для власного вживання.

Доводи касаційної скарги захисника про те, що свідки сторони обвинувачення, які надавали показання щодо факту збуту ОСОБА_5 наркотичної речовини, судом допитані не були

За змістом п. 15 ч. 1 ст. 7, частин 1-3 ст. 22 КПК України кримінальне провадження, що здійснюється на основі змагальності, передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, встановленими цим Кодексом, і вони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

Натомість суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

Суд за приписами ч. 2 ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень кримінальним процесуальним законом. Змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів, доведення перед судом переконливості й обґрунтованості власних тверджень і доводів щодо висунутого обвинувачення є однією із засад кримінального провадження згідно з п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України.

При цьому слід зазначити, що відмова сторони обвинувачення від допиту свідків є правом прокурора.

Крім того, апеляційний суд слушно зазначив, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повністю доведена іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування, а також показаннями інших свідків, допитаних у судовому засіданні.

Апеляційний суд, переглядаючи вирок врахував, що докази по справі були належним чином досліджені під час розгляду в суді першої інстанції, є належними та допустимими відповідно до вимог статей 84-86 КПК України, оцінені судом згідно із ст. 94 КПК України, та в своїй сукупності спростовують доводи захисника про відсутність достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Решта доводів касаційної скарги захисника висновків суду апеляційної інстанції також не спростовує та фактично зводиться до переоцінки доказів і встановлених по справі обставин, що в силу вимог статті 433 КПК України не може бути предметом оцінки суду касаційної інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції є вмотивованою та відповідає вимогам статей 370 і 419 КПК України.

В той же час, касаційна скарга захисника ОСОБА_4 не містить конкретного обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які перешкодили чи могли перешкодити судам першої та апеляційної інстанції ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення при розгляді кримінального провадження з огляду на положення статей 412, 413 КПК України, а відтак й необхідності зміни чи скасування судових рішень на підставах, передбачених ч.1 ст. 438 КПК України.

Оскільки з касаційної скарги захисника, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 05 червня 2023 року стосовно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3