Справа № 462/1413/22
провадження 1-кп/462/148/23
У Х В А Л А

06 вересня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_10 про скасування арешту автомобіля в частині заборони користування та передачу його на відповідальне зберігання власнику у кримінальному провадженні № 0000031 від 06.03.2021 про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,-

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 06.03.2021 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України. В матеріалах справи міститься клопотання адвоката ОСОБА_10 про скасування арешту автомобіля марки «Subaru», днз НОМЕР_1 , брилок з двома ключами, брилок-сигналізацію, що, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_11 , в частині заборони користування автомобілем, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 12.11.2021 року та передати автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_11 для можливості користування ним. В обгрунтування клопотання зазначає, що власник транспортного засобу ОСОБА_11 не є стороною у даному кримінальному провадженні, їй не повідомлялась підозра у вчиненні кримінального правопорушення та вона не допитувалась у якості свідка. На даний час необхідність у подальшому застосуванні арешту відпала, під час невідкладного обшуку з використанням відео та аудіо запису автомобіль було оглянуто та зафіксоано обставини, відтак мета кримінального провадження досягнута, протокол процесуальної дії обшуку може бути досліджений у судовому засіданні, а арешт автомобіля не потрібний, при цьому заборона користування ним порушує права власника та обмежує її можливості за потерби транспортного засобу. Оскільки зняття такого обтяження не перешкоджає подальшому розгляду кримінального провадження, просив клопотання задоволити.

В підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_10 раніше подане ним клопотання про скасування арешту підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні та просив клопотання задоволити.

Заперечень від інших учасників кримінального провадження щодо заявленого адвокатом ОСОБА_10 клопотання про скасування арешту в частині користування не поступило.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заявленого клопотання, доповнив, що власником автомобіля марки «Subaru», днз НОМЕР_1 , на який накладено арешт є дружина одного із обвинувачених, вказаний автомобіль використовувався при вчиненні злочину та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, однак щодо часткового скасування арешту, лише в частині, що стосується скасування заборони користування вказаним автомобілем, не заперечує.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, оглянувши матеріали справи № 462/1413/22, суд приходить до висновку, що у його задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 листопада 2021 року слідчим суддею Залізничного районного суду м. Львова за клопотанням старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_12 накладено арешт на майно, серед якого був автомобіль марки «SUBARU», державний номерний знак НОМЕР_1 , що є власністю ОСОБА_13 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та знаходиться за адресою м.Львів, пр.Чорновола,59 з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженню. Зазначене майно відповідно до ч.1 ст.98 КПК України визнано речовим доказом.

За правилами статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Матеріалами справи встановлено, що питання скасування арешту на автомобіль марки «Subaru», днз НОМЕР_1 , з аналогічних підстав вже було предметом судового розгляду та зокрема ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.11.2022 року у задоволенні такого відмовлено у повному обсязі.

Розглядаючи клопотання про скасування арешту, подане до суду повторно 25.08.2023 року, оцінюючи доводи на їх обґрунтування, суд дійшов висновку про недоведеність аргументів адвоката щодо того, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна на даний час відпала потреба, оскільки автомобіль марки «SUBARU», державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні№ 0000031 від 06.03.2021, накладення арешту на який відбувалось з метою забезпечення збереження такого речового доказу.

Судове провадження у даному кримінальному провадженні триває, розгляд кримінального провадження на даний час не завершений, більше того судовий розгляд даного кримінального провадження не розпочато, при цьому перелік рішень, які можуть бути прийняті судом на стадії підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні чітко визначено ст. 314 КПК України, відповідно до ч. 3 якої у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Натомість ч.9 ст.100 КК України визначено, що питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили, відтак на даній стадії судового провадження подане стороною захисту клопотання про скасування арешту на майно є передчасним.

За наведеного, беручи до уваги, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна застосовано відповідно до вимог КПК України, а вказаний в ухвалі автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, питання щодо долі такого речового доказу підлягає вирішенню судом на стадії ухвалення судового рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_10 про скасування арешту автомобіля в частині заборони користування.

Керуючись ст. 170-174, 371, 376 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 про скасування арешту автомобіля автомобіль марки «SUBARU» д.н.з. НОМЕР_1 і брилка із двома ключами та брилком-сигналізацією, в частині заборони користування та передачу його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_11 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 08.09.2023 року.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться у справі № 462/1413/22

Суддя ОСОБА_1