Справа № 277/1196/23
УХВАЛА

"07" вересня 2023 р. смт Ємільчине

Слідчий суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у смт Ємільчине клопотання ст. слідчого СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 від 03.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2023 року до Ємільчинського районного суду надійшло зазначене вище клопотання, в якому ст. слідчий просила накласти арешт на дві металеві урни, які в присутності понятих видав ОСОБА_5 , та які є речовими доказами в кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в період часу з 23.07.2023 року по 25.07.2023 року невідома особа з території «Кооперативного ринку» по вул. Незалежності, 19-А в смт Ємільчине Звягельського району Житомирської області, таємно, в умовах воєнного стану, викрала дві металеві урни.

Під час проведення огляду місця події 02.09.2023 року на узбіччі автодороги по вул. 1-го Травня в смт Ємільчине, Звягельського району у ОСОБА_5 було виявлено дві металеві урни, які він добровільно видав в присутності понятих.

Вказані дві металеві урни було вилучено до ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області та визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Ст. слідчий зазначив, що необхідно накласти арешт на зазначене майно, оскільки з ним необхідно провести ряд слідчих дій, зокрема проведення судових експертиз, а також з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. слідчий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав заявлене клопотання про накладення арешту на майно, просив його задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, 03.09.2023 року було внесено відомості до ЄРДР за №0000141 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про те, що 28.08.2023 року до чергової частини ВП №1 надійшло телефонне повідомлення від ОСОБА_6 про те, що в період часу з 23.07.2023 року по 25.07.2023 року невідома особа з території «Кооперативного ринку» по вул. Незалежності, 19-А в смт Ємільчине Звягельського району Житомирської області, таємно, в умовах воєнного стану, викрала дві металеві урни.

Згідно протоколу огляду місця події від 02.09.2023 року слідчим в період з 20 год. 30 хв. по 21 год. 25 хв. проведено огляд місця події, під час якого на узбіччі автодороги по вул. 1-го Травня в смт Ємільчине, Звягельського району ОСОБА_5 у присутності понятих добровільно видав дві металеві урни, які було вилучено до ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області.

Відповідно до постанови ст. слідчого СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_3 від 03.09.2023 року дві металеві урни визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000141.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З ч.2 ст.170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі ст. 100 КПК України слідує, що речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Оскільки в даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що виявлене та вилучене майно під час огляду, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 168, 170-173, 175, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ст. слідчого СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 від 03.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на дві металеві урни, які в присутності понятих видав ОСОБА_5 , та які є речовими доказами в кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1