Справа № 456/4000/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/473/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и л а :

оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України й призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

За вироком суду, 14 травня 2021 року, близько 00.45 годин, ОСОБА_7 , знаходячись у внутрішньому дворі магазину-кафе «Продукти», що по АДРЕСА_3 , де між ним та ОСОБА_11 розпочався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 , умисно завдав ОСОБА_11 один удар в праву навколо орбітальну ділянку голови, внаслідок чого останній впав на землю на спину та вдарився потилицею об бетонне покриття, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження у вигляді перелому основи та склепіння черепа, епідуральної гематоми справа, набряку головного мозку, дислокаційного синдрому (по шкалі Глазго 4 бали), що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, як таке, що є небезпечним для життя в момент заподіяння і в даному випадку знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова».

Не погоджуючись з вказаним вироком адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21.03.2023 щодо ОСОБА_7 . Кваліфікувати діяння ОСОБА_7 як вбивство вчинене через необережність, відповідальність за яке передбачена ст.119 КК України. Просить перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 121 КК України на ст. 119 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання не пов`язане з позбавленням волі. Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку протягом якого засуджений зобов`язаний виконувати обов`язки, накладені на нього згідно рішення суду. Також просить допитати в судовому засіданні апеляційної інстанції експерта ОСОБА_12 та дослідити докази, перелік яких навів у апеляційній скарзі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що з всього комплексу тілесних ушкоджень які були заподіяні потерпілому (від удару кулаком в праву ділянку голови та при контакті правою тім`яно-потиличною ділянкою голови з твердою поверхнею), суд визначив як конкретну причину смерті саме один нанесений ОСОБА_7 удар кулаком в праву ділянку голови. При цьому судом не надано належної оцінки ушкодженню спричиненому потерпілому при падінні з прискоренням, в результаті якого і відбувся контак правої твімяно- потиличної ділянки голови з твердою поверхнею.

Вважає, що показання експерта ОСОБА_13 про механізм виникнення ушкоджень у потерпілого надані у формі припущень та можливості тих чи інших наслідків, та такі не містять ствердних висновків про те, що саме, виключно і лише ушкодження отримані потерпілим від удару в частину голови, в подальшому стали причиною смерті і знаходяться в прямому причинному зв`язку з її настанням.

Наголошує, що відсутність умислу у ОСОБА_7 на заподіяння ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, як обов`язкової форми вини до тілесного ушкодження (первинного наслядку) свідчить: заподіяння лише одного ударку; удар був нанесений лише рукою; ОСОБА_7 та ОСОБА_11 раніше не були знайомі , не мали неприязних стосунків раніше; конфлікт виник раптово та був спровокований потерпілим, який перебував в стані алкогольного спяніння; заподіюючи лише один удар рукою не бажав настання такого наслідку; після заподіяння удару та подвння потерпілого, ОСОБА_7 не наносив більше ударів, а пересвідчившись, що потерпілий живий та при свідомості, посадив під огорожу та повернувся додому.

Також, звертає увагу на те, що постанова про створення слідчої групи у кримінальному провадженні в силу вимог ст.290 КПК України не була відкрита стороні захистку, а відтак до вказаного доказу мають бути застосовано відповідні наслідки недопустимості.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , потерпілу ОСОБА_9 та її представника - адвоката ОСОБА_10 , які заперечили проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримано.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, норма, передбачена частиною другою статті 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (кваліфікований вид складу злочину), встановлює обсяг (стан, зміст, конкретну сукупність) суспільних відносин, які охороняються її дією, разом із тим, вона визначає умови, характер, підстави застосування заходів кримінального примусу до суб`єктів, які порушили встановлений нею (нормою) обов`язок утримуватися від учинення дій певного змісту.

Об`єктом захисту зазначеної норми є здоров`я іншої особи незалежно від її стану та аномалій.

Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК України, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, має місце тоді, коли в результаті описаного у ч. 1 ст. 121 КК України діяння настає смерть потерпілого. Особливістю цього кваліфікованого виду умисного тяжкого тілесного ушкодження є те, що у ньому присутні два суспільно небезпечні наслідки (первинний - тяжкі тілесні ушкодження і похідний - смерть), психічне ставлення до яких з боку винного є різним. До заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він ставиться умисно, а до настання смерті потерпілого від такого ушкодження - необережно. При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Для застосування ст. 119 КК України необхідно встановити наявність необережності стосовно злочинного наслідку - смерті іншої людини. Саме ж діяння, що призвело даного результату, може бути як умисним, так і необережним.

Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожен наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, виходячи з наступного.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, про те що наніс удар потерпілому в область голови, оскільки той його образив. Факт нанесення удару ОСОБА_14 ОСОБА_15 підтверджується, як оглянутим в судовому засіданні суду першої інстанції відеозаписом з місця події, з якого чітко вбачається, як ОСОБА_16 підходить до потерпілого, який стоїть та нічим не загрожує ОСОБА_17 та наносить йому удар рукою в голову від чого той падає навстіж на землю. А також, висновком додаткової судово-медичної експертизи № 151/21 від 5.08.2021р., де вказано, що синець в ділянці правого ока потерпілого міг виникнути від контакту з тупим предметом, яким міг бути удар кулаком сторонньої людини в праву навколоорбітальну ділянку. Внаслідок вказаного удару утворився дугоподібний перелом в ділянці передньої черепної ямки з ушкодженням решітчастої кістки та крововиливами в м`які оболонки правої півкулі головного мозку. В результаті удару тілу потерпілого ОСОБА_11 було надано прискорення, та в подальшому, відбувся контакт правою тім`яно-потиличною ділянкою голови з твердою поверхнею з утворенням крововиливу в м`які тканини голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, лінійний перелом кісток основи черепа в ділянці задньої черепної ямки, епі - та субдуральна гематома, крововиливи в м`які оболонки правої півкулі головного мозку, вогнищеві крововиливи в базально-стовбурові відділи мозку з подальшим розвитком гіпоксично-ішемічних змін речовини головного мозку.

З досліджених місцевим судом відеозапису з місця події, протоколу огляду предмету від 15.05.2021 (Т. 2 а.с. 58) та протоколу демонстрування відеофайлу учаснику слідчої дії від 15.05.2021 (Т. 2 а.с. 60-61) вбачається, що ОСОБА_7 неодноразово застосовував насильство до потерпілого та щоразу прикладав більше сили, аж поки ОСОБА_11 знепритомнів.

Спершу ОСОБА_7 сильно штовхнув потерпілого, від чого той впав назад на сідниці. Піднявшись, ОСОБА_11 отримав від обвинуваченого удар в груди, від якого потерпілий відійшов у сторону. Далі ОСОБА_7 зняв з себе куртку, передав її свідку ОСОБА_18 і завдав ОСОБА_11 дуже сильний, зі слів експерта удар в голову, яким згідно з висновками експертиз від 17.06.2021 № 74/21, від 05.08.2021 № 151/21, а також показаннями допитаного місцевим судом експерта ОСОБА_13 , спричинив перелом передньої черепної ямки та крововилив у праву півкулю головного мозку. Від цього удару потерпілий впав непритомним і більше не вставав. Будь- якої потреби наносити ОСОБА_11 подальші тілесні ушкодження більше не було.

Вказане спростовує доводи захисту про нанесення ОСОБА_7 тільки одного удару та подальше добровільне, за власною волею припинення обвинуваченим своїх протиправних дій.

Досліджені судом першої інстанції докази свідчать, що мав місце факт численного (не менше трьох разів), умисного прикладання обвинуваченим фізичної сили до потерпілого. При цьому характер і динамічність дій ОСОБА_7 , локалізація місць прикладання сили та отримання тілесних ушкоджень, а також конкретні обставини кримінального провадження, за яких вони були заподіяні, вказують на те, що обвинувачений усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання наслідків у виді заподіяння будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілого, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде така шкода. За таких обставин, відповідальність настає за фактично завдану шкоду, у цьому випадку - за умисне заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11.11.2021 № 233/7225/13-к.

В той же час, усвідомлюючи отримання потерпілим тілесних ушкоджень, від яких він не міг самостійно підвестись, ОСОБА_7 свідомо та умисно залишив ОСОБА_11 на місці вчинення злочину, а не відвіз його до лікарні, не викликав медичну допомогу, не надав потерпілому ніякої домедичної допомоги, а вважаючи його дії протиправними - не викликав працівників поліції.

Наведене також спростовує доводи захисту про необережні дії обвинуваченого та вбивство ним ОСОБА_11 саме через необережність.

З висновків експертиз від 17.06.2021 № 74/21, від 05.08.2021 № 151/21 та показань допитаного місцевим судом експерта ОСОБА_13 вбачається, що причиною смерті ОСОБА_11 стало потрапляння крові до стовбурової ділянки довгастого мозку, так звані дрібновогнещеві крововиливи, які не сумісні з життям і не підлягають операції. Експерт вказав, що утворитись ці крововиливи могли як від удару кулаком, так і при падінні потерпілого, однак за умови їх виникнення одразу при падінні, ОСОБА_11 до лікарні живим не довезли б. Натомість потерпілий помер на 8 день після вчинення злочину.

Дані висновки експертиз є зрозумілими, чіткими та однозначними, окрім того експерт ОСОБА_13 був допитаний судом першої інстанції та підстав для повтогоного його допиту у суді апеляційної інстанції, як на цьому наполягала сторона захисту, немає.

Отже, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковано судом саме за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинилошмерть потерпілого.

Окрім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 доводиться іншими належними та допустимими доказами, які були предметом детального дослідження суду першої інстанції, це зокрема:

-показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 про обставини події 14.05.2021 р. Показання даних свідків належно перевірені судом першої інстанції, є правдивими, оскільки вони не заперечуються обвинуваченим, а також доповнюються іншими доказами по справі:

-протоколом огляду місця події від 14.05.2021 р. з фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто двір магазину-кафе «Продукти», що по вулиці Нижанківського, 22 в м. Стрий, де був виявлений потерпілий ОСОБА_11 , звідки окрім іншого було вилучено сліди РБК зі сходів де лежав потерпілий та з асфальтного покриття, а також лінзи від сонцезахисних окулярів (т.2 а.с. 46-57).

-протоколом огляду предмету від 15.05.2021р. згідно якого було оглянуто компакт диск із файлами відеозапису події, які зафіксували камери відеоспостереження торгового залу магазину «Кнайпа», що по вул. Нижанківського, 22 в м. Стрий Львівської області (т.2 а.с. 58);

-відеозаписом на якому зафіксовані події, що мали місце в ніч на 14.05.2021р., в дворі магазину «Кнайпа», що по вул. Нижанківського, 22 в м. Стрий, який був досліджений в судовому засіданні в порядку ст. 359 КПК України;

-протоколом демонстрування відео файлу учаснику слідчої дії, від 15.05.2021р., з якого вбачається, що свідку ОСОБА_18 , продемонстровано відео файл, на якому зафіксовані події, що мали місце 14.05.2021р., в період часу з 00.46 до 00.48 год. по АДРЕСА_3 , за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .. Переглянувши вказані відео файли, свідок ОСОБА_18 , опізнав на відео свого товариша ОСОБА_31 , в якого був конфлікт з потерпілим ОСОБА_11 , під час якого ОСОБА_31 наніс удар рукою ОСОБА_11 в область голови (а.с. 60-61);

-протоколом огляду трупа від 22.05.2021р, згідно якого було оглянуто труп ОСОБА_11 та виявлено ушкодження в правій навколоорбітальній ділянці: синець темно-синього кольору із жовтуватим відтінком, розміром 3х4см (а.с. 63-64);

-висновком експерта № 74/21 від 17.06.2021 р. (т.2 а.с.68-74), згідно якого, судом встановлено, що смерть ОСОБА_11 , 1989 р.н., згідно записів медичної карти стаціонарного хворого № 15080, наступила 22.05.2021року о 01.15 год., причиною смерті була тупа відкрита черепно-мозкова травма у вигляді переломів кісток основи черепа, епідуральної гематоми в правій тім`яно- потиличній ділянці, травматичного, субарахноїдального крововиливу правої півкулі та вогнищевих крововиливів в стовбурових ділянках і зонами гіпоксично-ішемічних змін в ділянці забою, що призвело до набряку-набухання головного мозку та вогнищевої гнійної бронхопневмонії.

-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 151/21 від 5.08.2021р., (т.2 а.с. 84-92);

-висновком експерта № 2320/2021-т від 23.06.2021р., згідно якого, при судово-токсикологічній експертизі речового доказу крові з трупа ОСОБА_11 , 1989 р.н., виявлено: етиловий спирт в кількості 1,53 %. Не виявлено: бутилового, метилового, пропілового і амілового спиртів (т. 2 а.с. 81);

-висновком експерта № 1467/2021 від 14.06.2021р., відповідно до якого, при проведенні судово-медичної гістології шматочків внутрішніх органів трупа ОСОБА_11 , діагностовано, дифузний крововилив в твердій мозковій оболонці з початковими ознаками організації. Крововилив в м`яких оболонках та речовині головного мозку з ознаками гострого запалення. Вогнище гіпоксично-ішемічних змін з початковими ознаками організації. Набряк головного мозку. Вогнищева гнійна бронхопневмонія. Дистрофічні зміни печінки та нирок. Гостре порушення гемомікроциркуляції в підшлунковій залозі. Вогнищева фрагментація кардіоміоцитів. (т. 2 а.с. 75-76);

-висновком судово-медичної експертизи № 843/2021-ім від 29.06.2021р., згідно якої, у слідах на двох марлевих тампонах, зі змивами речовини вилучених на бетонній сходинці і бетонній поверхні (об`єкти №1, №2), ватного тампона, вилучених під час огляду місця події, у внутрішньому дворі магазину-кафе «Продукти» (об`єкт № 3) за адресою АДРЕСА_3 виявлена кров людини групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, яка може походити від будь-якої особи з такою ж групою крові за ізосерологічною системою АВ0. Висловитись про походження виявленої крові від потерпілого ОСОБА_11 , 1989 р.н. неможливо, оскільки дослідження зразка його крові у відділенні не проводилось. Згідно наданої довідки КНП Стрийської ЦРЛ, група крові ОСОБА_11 : 0(І) Rh(-), що відповідає групі крові виявленій у вищевказаних об`єктах. (т.2 а.с. 77-80).Зазначені висновки експертів є обгрунтованими та об`єктивними і такими, що надали відповіді на усі поставлені перед ними запитання.

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.05.2021 р. з відеозаписом до нього (т.2 а.с. 165-167);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.05.2021 р. з відеозаписом до нього, (т.2 а.с. 168-171);

-висновком експертів від 01.02.2023 № 15802/22-34/2774-2796/23-24 за результатами проведення судово - технічної експертизи документів, яка була призначена за клопотанням сторони захисту ухвалою суду від 06.06.2022. Згідно вказано висновку встановлено, що підпис від мені ОСОБА_32 у постанові про створення слідчої групи у кримінальному провадженні, датованій 15.05.2021, виконаний кульковою ручкою, споряджений пастою чорного кольору. 2. Друкований текст у постанові про створення слідчої групи у кримінальному провадженні, датований 15.05.2021, нанесений з використанням друкуючого пристрою зі струминним кольоровим способом друку. 3. У постанові про створення слідчої групи у кримінальному провадженні, датованій 15.05.2021, відсутні ознаки штучного зістарювання документів. 4. Підпис від імені ОСОБА_32 у постанові про створення слідчої групи у кримінальному провадженні, датованій 15.05.2021 виконаний у період раніше жовтня 2021 р.. Більш точно встановити період виконання цього підпису не представляється можливим у межах наданих зразків з урахуванням похибки наявних методик дослідження штрихів рукописних записів та підписів. 5. Виконання підпису від імені ОСОБА_32 у постанові про створення слідчої групи у кримінальному провадженні, датованій 15.05.2021 у дату вказану у документі (15.05.2021) не виключається. 6. Виконання постанови про створення слідчої групи у кримінальному провадженні, датованої 15.05.2021 у дату вказану у документі (15.05.2021) не виключається. 7. Встановити час виконання постанови про створення слідчої групи у кримінальному провадженні, датованої 15.05.2021 не видається можливим через неможливість встановити час нанесення друкованого тексту.

Щодо повноважень слідчого, на що звертає свою увагу сторона захисту у своїй апеляційній скарзі слід зазначити, що з висновку експерта від 01.02.2023 № 15802/22-34/2774-2796/23-24 вбачається, що постанова про створення слідчої групи у даному кримінальному провадженні могла бути виготовлена і підписана 15.05.2021, тобто в день, який вказано у постанові. Експерти також вказали на виготовлення тексту постанови друкуючим пристроєм, виконання підпису раніше жовтня 2021 року та його нанесення кульковою ручкою. Не виявили експерти і ознак штучного зістарювання документа.

Факт прийняття рішення про призначення слідчого відображено і в реєстрі матеріалів кримінального провадження, шляхом винесення постанови про створення групи слідчих, а також надання доручення слідчому про проведення досудового розслідування. Вказаний реєстр містить підпис адвоката ОСОБА_8 (апелянта), проставлений ним ще 09.08.2021 та отриманий судом 10.08.2021 разом з обвинувальним актом.

Отже, слідчий у цьому кримінальному провадженні є належним і таким, що призначений з дотриманням положень процесуального закону.

У відповідності до ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Колегія суддів вважає, що завлене клопотання стороною захисту про повторне дослідженя доказів є безпідставним та необґрунтованим. Так перелічені докази, а саме: висновок експерта № 2320-т від 23.06.2021; висновок експерта №74/12 від 17.06.2021; висновок експерта№ 151/21 від 08.07.2021; показання експерта ОСОБА_13 дані під час судового розгляду 05.05.2022; розписки від 26.08.2021, 13.09.202, 13.03.2023 про відшкодування шкоди; протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_7 від 15.05.2021 з диском його відеозапису; диск з відео заподіяння ушкодження від 14.05.2021 (хронометраж згідно даних на відеозаписі файли з каталогу OSNOVN VHID: 00 год. 50 хв 03 сек. 14.05.2021; 00 год. 53 хв 34 сек. 14.05.2021; 01 год. 00 хв 10 сек. 14.05.2021; 01 год 02 хв. 36 сек. 14.05.2021; 01 год 05 хв. 32 сек. 14.05.2021; 01 год. 09 хв. 49 сек. 14.05.2021; 05 год 15 хв. 14.05.2021; 05 год. 27 хв. 18 сек. 14.05.2021); копію договору дарування та витягу з реєстру нерухомого майна; копія посвідчень про нагородження (4 посвідчення); копія відзнаки Президента України; копія довідки про склад сім`ї №4042 від 20.05.2021; копія характеристики від 19.05.2021; копія посвідчення НОМЕР_1 ; копія військового квитка НОМЕР_2 від 22.0.2013; копія повідомлення № 35/313 від 20.02.2015; копія характеристики з місця проживання; копія характеристики від 27.05.2021; копія службової характеристики № 17462 від 27.05.2021; копія свідоцтва про шлюб від 07.08.2016; копія свідоцтва про народження від 23.04.2021; копія свідоцтва про народження від 09.07.2018; копія паспорту ОСОБА_33 ; копія акту обстеження фактичного місця проживання (реєстрації ) від 25.05.2021; копія довідки про отримання допомоги від 21.05.2021; копія Диплома магістра НОМЕР_3 ; постанову про створення слідчої групи у кримінальному провадженні від 15.05.2021; копія опису т.1. матеріалів кримінального провадження № 0000309 від 14.05.2021 від 09.08.2021; копія постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 14.05.2021; копію пояснень від 14.05.2021; постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 14.05.2021; постанову про створення слідчої групи у кримінальному провадженні від 15.05.2021. були предметом детального та повного дослідження судом першої інстанції, проаналізовані та описані у вироку суду, чого не заперечили учасники процесу.

Щодо призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України, то слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

При призначенні покарання, суд першої інстанції належним чином врахував усі конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема і те, що останній вчинив тяжкий злочин, вину у вчиненому не визнав, вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується по місцю проживання та по місцю проходження військової служби, являється учасником бойових дій на сході України, за що був нагороджений відзнаками Президента України «За оборону рідної держави» та пам`ятними медалями «Захиснику батьківщини», має на утриманні двох малолітніх дітей (двох та п`яти років), добровільно відшкодував матеріальну шкоду та частково моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

Для застосування судом положень ст.69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим. Однак такі обставини в даному випадку відсутні, як і відсутні підстави для застосування положень ст. 69 КК України, з огляду на конкретні обставини справи, позицію потерпілої сторони з приводу призначення обвинуваченому покарання, яка просила призначити суворе покарання у виді позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 не визнав своєї вини у вчиненому, заперечував що саме його дії перебувають у причинному зв`язку з наявними у ОСОБА_34 тілесним ушкодженням, від якого настала смерть потерпілого. Окрім того, жодних обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення в процесу розгляду судом першої інстанції та апеляційним судом не встановлено.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання тільки у виді позбавлення волі.

Колегією суддів не знайдено підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , у тому числі застосування до нього положень ст. ст. 69 чи 75 КК України.

Окрім того, відсутня інформація про те, що обвинувачений ОСОБА_7 по стану свого здоров`я не може відбувати покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Таким чином, доводи сторони захисту, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не заслуговують на увагу. Підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли слугувати причиною скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено. Відтак вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4