Справа № 204/7113/23
Провадження № 1-кс/204/1784/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000102 від 30.01.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 359 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000102 від 30.01.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 359 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000102 від 30.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України. У ході розслідування з`ясовано, що ОСОБА_4 за невстановлених часу, місця та обставин, за попередньою змовою групою осіб з невстановленими особами, умисно з корисливих мотивів, у порушення п. 7 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної ради України №2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положенням про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1450 від 27.10.2001, п. 3 «Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з розробленням, виготовленням, постачанням спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку та інших технічних засобів негласного отримання інформації», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 № 669, п. 23 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», незаконно придбала не менш одного годинника з закамуфльованою камерою відеоспостереження з написом: HD Wi-Fi clock camera, який зберігала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому приблизно о 11.20 год. 05.05.2023 ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, у порушення діючого законодавства, за оплату у сумі 2200 грн. передала останньому годинник з закамуфльованою камерою відеоспостереження з написом HD Wi-Fi clock camera, який відповідно до висновку експерта № 185 від 08.05.2023 (обл. №55/31-2300 від 08.05.2023), становить собою відео-, аудіо записуваючий пристрій, закамуфльований під настільний годинник, з функціями реєстрації отриманої інформації на картці пам`яті формату «microSD» або передачі її мережею Wi-Fi на мобільні пристрої, на яких попередньо встановлений додаток LookCam та відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а саме до СТЗ негласного відео-, аудіо контролю та спостереження за особою, річчю або місцем. Допитаний як свідок ОСОБА_5 пояснив, що 05.05.2023 він у телефонному режимі замовив через інтернет-сайт: https://doctorsmarts.com. Після чого проїхав до вул. Криворізька у м.Дніпро, де зустрівся з ОСОБА_4 . На місце ОСОБА_4 передала йому годинник з камерою відеоспостереження HD WIFI clock camera, а він як оплату передав грошові кошти у сумі 2200 грн. У ході огляду 05.05.2023 у ОСОБА_5 вилучено годинник з камерою відеоспостереження, який опечатаний в поліетиленовий пакет. Відповідно до висновку експерта № 185 від 08.05.2023 (обл. №55/31-2300 від 08.05.2023, вилучений годинник з камерою відеоспостереження становить собою відео-, аудіо записуваючий пристрій, закамуфльований під настільний годинник, з функціями реєстрації отриманої інформації на картці пам`яті формату «microSD» або передачі її мережею Wi-Fi на мобільні пристрої, на яких попередньо встановлений додаток LookCam та відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а саме до СТЗ негласного відео-, аудіо контролю та спостереження за особою, річчю або місцем. Прокурором 10.05.2023 проведено огляду грошових коштів у сумі 2200 грн.: чотири купюри номіналом по 500 грн. та одна купюра номіналом по 200 грн., що мають номера та серії: АА0304375, ЗГ6287298, ХЕ4893506, ХЕ9932606, АБ0761955, які у подальшому передано ОСОБА_5 для участі у проведенні слідчих дій. Після цього 10.05.2023 у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У ході обшуку затриманої особи - ОСОБА_4 виявлено та вилучено ті самі ідентифіковані грошові кошти у сумі 2200 грн.: чотири купюри номіналом по 500 грн. та одна купюра номіналом по 200 грн., що мають номера та серії: АА0304375, ЗГ6287298, ХЕ4893506, ХЕ9932606, АБ0761955, які опечатано в поліетиленовий пакет з биркою. Також у ОСОБА_4 вилучено її мобільний телефон Redmi Note 11 Pro+, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який опечатаний в поліетиленовий пакет з биркою. 10.05.2023 прокурором повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України. Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Таким чином, під час зазначеного обшуку затриманої особи вилучено предмети та документи, що є тимчасово вилученим майном: грошові кошти у сумі 2200 грн.: чотири купюри номіналом по 500 грн. та одна купюра номіналом по 200 грн., що мають номера та серії: АА0304375, ЗГ6287298, ХЕ4893506, ХЕ9932606, АБ0761955; мобільний телефон Redmi Note 11 Pro+, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 . Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом. Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. З огляду на викладене на грошових коштах у сумі 2200 грн. та мобільному телефоні ОСОБА_4 , вилучених під час особистого обшуку при затриманні збереглись сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі документи, які підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також призначалися (використовувалися) для фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення. Так, вказані грошові кошти у сумі 2200 грн. підтверджують незаконний збут ОСОБА_4 . ОСОБА_5 спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації. Мобільний телефон ОСОБА_4 містить різні мессенджери, за допомогою якого остання спілкується з іншими особами з приводу придбання, прийняття заказу та збуту спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації. Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна. Відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 171 КПК України, Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів може привести до настання наслідків, передбачених ст. 170 КПК України. Також встановлено, що вилучене майно належить ОСОБА_4 , яка на даний час перебуває в ІТТ. Відповідно до ч. 2 ст. 172 КК України, клопотання прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Беручи до уваги викладене, у зв`язку з чим слідчий звертається до суду з даним клопотанням та просить проводити розгляд справи на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Від прокурора надана заяв а, про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання про арешт майна на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що постановою старшого групи прокурорів у кримінальному проваджені ОСОБА_3 від 11.05.2023 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000102, наступне майно, а саме: грошові кошти у сумі 2200 грн.: чотири купюри номіналом по 500 грн. та одна купюра номіналом по 200 грн., що мають номера та серії: АА0304375, ЗГ6287298, ХЕ4893506, ХЕ9932606, АБ0761955; мобільний телефон Redmi Note 11 Pro+, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000102 від 30.01.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 359 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене у ході обшуку затриманої особи - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведеного 10.05.2023 року, у кримінальному провадженні № 0000102 від 30.01.2023, а саме на: грошові кошти у сумі 2200 грн.: чотири купюри номіналом по 500 грн. та одна купюра номіналом по 200 грн., що мають номера та серії: АА0304375, ЗГ6287298, ХЕ4893506, ХЕ9932606, АБ0761955; мобільний телефон Redmi Note 11 Pro+, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1