УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бар Вінницької області клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000227 від 15.07.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в смт. Вендичани, Могилів-Подільського району Вінницької області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

29.08.2023 судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 передано обвинувальний акт, затверджений начальником Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 01.09.2023 було призначено підготовче судове засідання.

До початку підготовчого судового засідання прокурор через канцелярію суду подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_4 , 14.07.2023 о 23 годині 55 хвилин, перебуваючи біля приміщення пекарні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована за адресою: вулиця Соборна, 6, м. Бар, Жмеринського району Вінницької області, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вхідних дверей пекарні, де умисно, повторно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пошкодив вхідні двері до приміщення, та проник крізь них в середину, де із шухляди столу таємно викрав кошти у сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень. Після чого, ОСОБА_4 разом із викраденим з місця вчинення злочину зник, чим спричинив власниці пекарні ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вчинена повторно.

Вина ОСОБА_4 підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Прокурор вказував, що ОСОБА_4 неодноразово судимий, останній раз 25.06.2021 Піщанським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 390, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України приєднано 1 рік за вироком від 10.08.2018, в загальному до відбуття покарання 4 роки, 6 місяців, звільнений 02.03.2023, з Стрижавської виправної колонії Вінницької області після відбуття строку покарання. Крім цього злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

В обґрунтування ризиків для кримінального провадження прокурор у клопотанні зазначив, що існують ризики: переховування обвинуваченого, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує, а також з огляду на те, що він немає сталих соціальних зв`язків, ніде не працює, не одружений, не має постійного джерела прибутку, тому останній при нагоді може залишити межі с. Кукавка, Могилів-Подільського району Вінницької області та переховуватись від суду, оскільки останнього нічого не стримує; незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому кримінальному провадженні, даний ризик доводиться тими обставинами, що ОСОБА_4 відомі дані потерпілої, свідків та місця їх проживання, тому перебуваючи на волі він буде незаконно на них впливати; вчинити інше кримінальне правопорушення, даний ризик доводиться тими обставинами, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, на початому не зупинився, висновків для себе не зробив та вчинив новий, умисний злочин, що свідчить про схильність останнього до вчинення нових кримінальних правопорушень.

У клопотанні також зазначено, що тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі.

Застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, згідно із позицією сторони обвинувачення, не може запобігти вищевказаним ризикам, не гарантуватиме виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, не забезпечить дотримання розумних строків судового розгляду.

Покликаючись на вказане прокурор просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Обвинувачений у судовому засіданні щодо вирішення питання про запобіжний захід покладався на розсуд суду.

Обвинувачений також пояснив, що до затримання не був працевлаштованим, отримував випадкові заробітки на будівництві, своєї сім`ї не має, проживав із матір`ю.

Захисник у судовому засіданні зазначив, що причетності до подій, які описані у висунутому обвинуваченні, сторона захисту не оспорює, вважає доведеним ризик, який пов`язаний із тими обставинами, що обвинувачений раніше неодноразово судимий. Щодо інших ризиків, то зважаючи на позицію обвинуваченого щодо висунутого обвинувачення, захисник вважає необґрунтованими заявлені прокурором ризики. Просив застосувати до обвинуваченого домашній арешт.

Вислухавши учасників розгляду, дослідивши доводи клопотання, суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом частин 1, 3 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 17.07.2023, до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 14:00 год. 13 вересня 2023 року. Одночасно визначено розмір застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 161 040 гривень.

Прокурором у судовому засіданні доведено, що ризики переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування та суду, впливу на потерпілу та свідків, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення продовжують існувати, і такі ризики виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Таких висновків суд дійшов з огляду на те, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення крадіжок, обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, за який, у разі доведення його вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. До затримання не був працевлаштованим і не мав сталого джерела доходу, сім`ї та суспільно корисних занять не мав, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків за місцем проживання, відтак продовжує ризик переховування від суду з метою уникнення покарання.

Судовий розгляд щодо суті обвинувачення ще не розпочався, ні свідки, ні потерпілий ще не допитані, і суворість ймовірного покарання обґрунтовує високу ймовірність впливу на потерпілого і свідків.

Враховуючи те, що маючи ряд судимостей за вчинення корисних злочинів після звільнення з місць позбавлення волі обвинувачений не працевлаштувався, і знову потрапив на лаву підсудних, суд вважає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не перестав існувати і є високим.

Обставин, які свідчать про позитивну репутацію особи у суспільстві, під час розгляду клопотання не встановлено.

Особливостей стану здоров`я, які б перешкоджали утриманню під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

У судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезгаданим ризикам, тому клопотання прокурора слід задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Дане кримінальне провадження не охоплюється випадками, що передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням вимог, встановлених ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину (ч. 4 ст. 185 КК України), визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд дійшов висновку, що заставу слід визначити у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 161 040 гривень, та буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що встановлені під час розгляду клопотання обставини виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою. Отже, клопотання прокурора, необхідно задовольнити і продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 05.11.2023.

Керуючись статтями 176-178, 182-184, 186-187,193,194, 196, 197, 199, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання до затримання: АДРЕСА_1 на 60 (шістдесят) днів, а саме до 05.11.2023.

Закінчення строку дії ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою 05.11.2023.

Визначити заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом дії ухвали внести заставу на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого та суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у цій ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуюча суддя Юлія САЛДАН