Справа № 203/3551/23
Провадження № 1-кс/0203/3185/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2023 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0000100, відомості про яке внесено до ЄРДР 19.01.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України, -

встановив:

28 червня 2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , зі скаргою на бездіяльність слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0000100, відомості про яке внесено до ЄРДР 19.01.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що 23 червня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська було проведено обшук гаража на подвір`ї за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було безпідставно вилучено автомобіль марки «Toyota RAV-4», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля та ключі від нього, які не зазначені в ухвалі слідчого судді і не мають жодного відношення до кримінального провадження. На думку скаржника зазначене майно було вилучено безпідставно, при відсутності для того будь-яких законних підстав та підлягає поверненню власнику.

Скаржник в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. За вказаних обставин, враховуючи положення ст.28 КПК України щодо розумності строків та встановлені ч.2 ст.306 КПК України строки для розгляд скарги, поданих в порядку ст.303 КПК України, а також фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає за можливе провести подальший розгляд скарги за відсутності скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по скарзі в розумні строки.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданої скарги приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - володільцем тимчасово вилученого майна.

Частиною 7 ст.236 КПК України передбачено, що вилучені речі і документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст.13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених КПК України.

Згідно ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 1 ст.233 КПК України передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч.3 ст.233 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.233 КПК України передбачені виключні випадки, коли проникнення до приміщення може мати місце за відсутності ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук приміщення. Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися із клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст.234 КПК України, перевіряючи крім іншого чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому ст.255 КПК України.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасово вилученого майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбачених ст.235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частина 2 ст.168 КПК України визначає, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Положеннями ч.1 ст.169 КПК України встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Згідно ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Також згідно ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частиною 1 ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Враховуючи принцип диспозитивності, саме на особу, яка звертається до слідчого судді із відповідною скаргою в порядку ст.303 КПК України, покладається обов`язок довести свої вимоги.

Як встановлено під час судового розгляду, в поданій скарзі відсутні докази звернення до слідчого із заявою про повернення тимчасово вилученого майна, відсутні докази незвернення слідчого або прокурора із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна. Крім того, не доведено сам факт проведення обшуку, не надано протоколу обшуку.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків та, в даному випадку, не може збирати/витребовувати докази з власної ініціативи.

Всупереч принципу диспозитивності і обов`язку доводити обставини саме особою, яка ініціює перед слідчим суддею розгляд відповідної скарги чи клопотання, скаржник свої вимоги належними і допустимими доказами не підтвердив, також не скористався своїм правом з`явитись в засідання і заявити відповідні клопотання слідчому судді та/або долучити додаткові докази.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає наявність підстав для задоволення даної скарги.

В той же час, слідчий суддя роз`яснює скаржнику, що в разі усунення вищенаведених недоліків, він не позбавлений можливості знову звернутися із скаргою до слідчого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-308 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0000100, відомості про яке внесено до ЄРДР 19.01.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала набуває чинності з моменту її проголошення. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1