Справа № 731/344/23
Провадження № 1-кп/731/33/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Варвинського районного суду Чернігівської області № 1 матеріали кримінального провадження № 0000231 від 18 травня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця смт Варва Чернігівської області, мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, не має статусу особи з інвалідністю, не має статусу учасника бойових дій, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 та ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 14 травня 2023 року, близько 18 години 30 хвилин, перебуваючи за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, смт Варва, вул. Космонавтів, б. 13, на літньому майданчику магазину «Помідор», реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення офіційного документа, переслідуючи мету особистого збагачення, з корисливих мотивів, відкрив замок-блискавку сумки, котра належить потерпілому ОСОБА_5 , яка знаходилася на столі, звідки умисно, таємно, шляхом вільного доступу незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_2 , виданий 04 лютого 2019 року органом 7415.

Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному заволодінні паспортом, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України.

Крім того, 14 травня 2023 року, близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, смт Варва, вул. Космонавтів, б. 13, на літньому майданчику магазину «Помідор», реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення офіційного документа, переслідуючи мету особистого збагачення, з корисливих мотивів, відкрив замок-блискавку сумки, котра належить потерпілому ОСОБА_5 , яка знаходилася на столі, звідки умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав офіційний документ банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з номером НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_5 , що надає її власнику можливість безготівкової оплати товарів або послуг, а також отримання готівкових коштів у відділеннях банків та банкоматів. Після цього ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденими документами на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися у викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

У подальшому, 16 травня 2023 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення офіційного документа, переслідуючи мету особистого збагачення, з корисливих мотивів, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав з тумби, котра знаходиться у коридорі квартири, офіційний документ банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з номером НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_6 , що надає її власнику можливість безготівкової оплати товарів або послуг, а також отримання готівкових коштів у відділеннях банків та банкоматів. Розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися у викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, 16 травня 2023 року, близько 17 години 05 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи мету особистого збагачення, з корисливих мотивів, що виразилося у повідомленні неправдивої інформації про намір скористатися мобільним телефоном, котрий знаходиться у власності ОСОБА_6 , під приводом дзвінка товаришу, та не маючи наміру повертати вказане майно, шляхом обману заволодів мобільним телефоном марки «Oukitel», модель «WP5», вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2309 від 18 травня 2023 року складає 3 002 гривень 25 копійок, завдавши таким чином збитків потерпілому ОСОБА_6 на вказану суму. Після цього ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись телефоном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 та ч. 1 ст. 190 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та зазначив, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені правильно та відповідають дійсності. Суду пояснив, що 14 травня 2023 року, після 18 години, перебуваючи на літньому майданчику магазину «Помідор» він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив сумку ОСОБА_5 та викрав звідти з корисливих мотивів паспорт ОСОБА_5 , а також згодом належну останньому банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Надалі, 16 травня 2023 року, теж у вечірній час, десь після 17 години, перебуваючи в АДРЕСА_2 , він викрав з тумби, котра знаходиться у коридорі квартири, банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що належить ОСОБА_6 . Одразу після цього він попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон, пояснивши, що хоче зателефонувати товаришу, проте насправді він не збирався повертати телефон, а планував заволодіти ним шляхом обману, що й зробив, та залишив квартиру, забравши телефон із собою. Щиро розкаювався, наголосив, що усвідомив протиправність своїх дій. Викрадений телефон та документи повернув працівникам поліції.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не зявились, надіслали заяви, в яких підтримали обвинувачення, та просили розглядати справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження, переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст усіх обставин, не виявивши сумніву у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивши правові наслідки такого порядку розгляду справи, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доведена, при чому його дії, що виразилися у незаконному заволодінні паспортом, слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 357 КК України; дії, що виразилися у викраденні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 357 КК України; а дії, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення повторно.

При обранні виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєні кримінальні правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками; особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 не працює, за місцем проживання характеризується позитивно; раніше не судимий; на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та добровільне відшкодування завданого збитку, обтяжуючу покарання обставину - вчинення кримінального правопорушення повторно, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкцій ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 та ч. 1 ст. 190 КК України, що на переконання суду буде необхідним для виправлення обвинуваченого, сприятиме запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

При цьому, враховуючи вищевикладене, зокрема ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінальних правопорушень, суд доходить висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. ст. 75, 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком тривалістю в один рік з покладенням відповідних обов`язків, визначених п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Шкода, завдана кримінальними правопорушеннями у сумі 3 002 гривні 25 копійок, відшкодована.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.

Витрати, пов`язані із залученням експертів, у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України, ч. 3 ст. 357 КК України та ч. 1 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Речові докази:

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер НОМЕР_2 , виданий 04 лютого 2019 року органом 7415; банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_7 , з номером НОМЕР_3 ; передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити власнику;

- банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_8 , з номером НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Oukitel», модель «WP5»; передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити власнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1