Справа № 362/3306/23
Провадження № 1-кс/362/588/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання слідчого СВ відділу № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000493 від 01.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

05.06.2023 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, в якому він просить (направлене поштою 01.06.2023 року): накласти арешт на ніж з дерев`яною рукояткою із плямами бурого кольору та довжиною леза 13 см, ніж з дерев`яною рукояткою та довжиною леза 15 см, рушник фіолетового кольору, змив із порога входу до будинку, змив з табуретки, змив з підлоги, які перебувають у власності підозрюваного ОСОБА_5 - шляхом заборони розпоряджання, відчуження та користування.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено що, 31 травня 2023 року, близько 22 години 30 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходилися в приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , між якими відбувалась сварка на побутовому рівні.

В ході словесного конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на нанесення умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно та цілеспрямовано, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, відшукав в приміщенні будинку кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору та тримаючи його в правій руці умисно наніс один удар в область грудної клітини та один удар в область живота ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітини, які згідно п.2.1.3 «й», Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння та різаної рани лівого передпліччя.

Таким чином, ОСОБА_5 заподіяв тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_6 , тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто таке, яке в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняє загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчується чи може закінчитися смертю.

Підстави і мета відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна: збереження речових доказів, а саме ніж з дерев`яною рукояткою із плямами бурого кольору та довжиною леза 13 см, ніж з дерев`яною рукояткою та довжиною леза 15 см, рушник фіолетового кольору, змив із порога входу до будинку, змив з табуретки, змив з підлоги, які вилучені при проведеному огляді місця події, за адресою: АДРЕСА_1 .

01.06.2023 при проведеному огляді місця події домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у володінні та користуванні підозрюваного ОСОБА_5 вилучені можливі знаряддя вчинення кримінального правопорушення (предмети, якими нанесені тілесні ушкодження), якими користувався в побуті підозрюваний.

Слідчий та власник майна в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд клопотання у їх відсутності.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що31 травня 2023 року, близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходилися в приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , між якими відбувалась сварка на побутовому рівні.

В ході словесного конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на нанесення умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно та цілеспрямовано, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, відшукав в приміщенні будинку кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору та тримаючи його в правій руці умисно наніс один удар в область грудної клітини та один удар в область живота ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітини, які згідно п.2.1.3 «й», Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння та різаної рани лівого передпліччя.

Таким чином, ОСОБА_5 заподіяв тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_6 , тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто таке, яке в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняє загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчується чи може закінчитися смертю.

01.06.2023 при проведеному огляді місця події домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у володінні та користуванні підозрюваного ОСОБА_5 вилучені можливі знаряддя вчинення кримінального правопорушення (предмети, якими нанесені тілесні ушкодження), якими користувався в побуті підозрюваний, а саме: ніж з дерев`яною рукояткою із плямами бурого кольору та довжиною леза 13 см, ніж з дерев`яною рукояткою та довжиною леза 15 см. Також виявлено та вилучено рушник фіолетового кольору і зроблені змив із порога входу до будинку, змив з табуретки, змив з підлоги.

Постановою слідчого від 01.06.2023 року вилучене в ході огляду майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вказане у клопотанні майно, а саме ножі та рушник, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а не накладення арешту може призвести до його відчуження, знищення, псування, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання ним та його відчуження.

Що стосується змивів, на які слідчий просить накласти арешт, то вони не підпадають під поняття майна, а є слідовою інформацією, тому накладення на них арешту не передбачено.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на ніж з дерев`яною рукояткою із плямами бурого кольору та довжиною леза 13 см, ніж з дерев`яною рукояткою та довжиною леза 15 см та рушник фіолетового кольору, які перебувають у власності підозрюваного ОСОБА_5 , шляхом заборони користування, розпоряджання вказаним майном та його відчуження.

В решті клопотання відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1