Справа № 298/1376/23
Номер провадження 1-кс/298/193/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

доставленого підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання т.в.о. заступника начальника - начальника слідчого відділення ВП № 2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000237 від 28 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина України, не судимого,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

В обґрунтування клопотання т.в.о. заступника начальника - начальника слідчого, вказавши на існування визначених ст.177 КПК України ризиків, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення даного злочину може незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом їх підкупу або залякування (п.3 ч.1 ст.177 КПК України); вчинити інші кримінальні правопорушення, (п.5 ст.177 КПК України) та існує ризик його протиправної поведінки.

Існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення зокрема, тим що майновий стан ОСОБА_5 є незадовільним та джерелом існування є можливе вчинення інших злочинів, свідомо переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_5 має реальну можливість впливати на свідків та потерпілого, оскільки йому відомо місце працевлаштування потерпілого та свідків, а тому в змозі незаконно впливати на них шляхом залякування, для зміни їх показів тощо.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні даного злочину, тому більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч.2 ст.177 КК України та не можуть бути більш ефективними у порівнянні з триманням під вартою.

Таким чином, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність обрання до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

28 липня 2023 року відомості про вчинення даного злочину внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000237 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

28 липня2023 року о 03.30 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28 липня 2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Прокурор, в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому, зазначивши, що таке обґрунтоване та містить посилання на кожен ризик передбачений ст.177 КПК України окремо, відповідно до матеріалів справи, а тому просив таке задовольнити.

При розгляді клопотання підозрюваний зазначив, що погоджується із думкою свого адвоката просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати домашній арешт.

Захисника підозрюваного адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні просив в клопотанні відмовити. Зазначив, що з врахуванням особи підозрюваного, суть пред`явленої підозри, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілком забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд вважає що клопотання слід задовольнити частково з таких підстав.

Так, згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір завданої підозрюваним, обвинуваченим майнової шкоди.

Відповідно до наданих суду матеріалів, вбачається що відповідно до Закону України «Про Державну прикордонну службу України», основними функціями Державної прикордонної служби України є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення; охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій; ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України; участь у боротьбі з організованою злочинністю та протидія незаконній міграції на державному кордоні України та в межах контрольованих прикордонних районів; участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом і.т.д. У відповідності до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» - працівники Державної прикордонної служби України являються працівниками правоохоронного органу.

Так, у відповідності до наказу про призначення на посаду № 94 від 14.03.2023 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було призначено на посаду інспектора Державної прикордонної служби ДПСУ І-категорії ВМО.

Отже, 27.07.2023 близько 21.00 годин інспектор Державної прикордонної служби ДПСУ І-категорїї ВМО ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконуючи свої безпосередні функціональні обов`язки з охорони Державного кордону України, заступив в наряд згідно графіку чергування, разом з працівниками Державної прикордонної служби, зокрема: майором ОСОБА_8 , старшим сержантом ОСОБА_9 , лейтенантом ОСОБА_10 , де ними в лісо смузі в напрямку 92 прикордонного знаку Державного кордону України між смт. Великий Березний та с. Забрідь було виявлено двох осіб ромської національності, які намагались перетнути державний кордон України. Спільно з колегами ОСОБА_7 почав переслідувати вказаних осіб з метою їх затримання, окрім того працівники ДПСУ під час переслідування вказаних осіб, яких в законному порядку було попереджено про застосування табельної вогнепальної зброї та наказано зупинитись на законну вимогу працівників Державної прикордонної служби України, у зв`язку з чим було здійснено декілька пострілів в повітря. Надалі ОСОБА_7 одним з перших наздогнав переслідуваних осіб та самостійно намагався затримати одного з них, заламавши йому руки. Проте переслідувані особи почали чинити опір, після чого гр. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що інспектор Державної прикордонної служби ДПСУ І-категорїї ВМО ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу - Державної прикордонної служби України, який виконує службові обов`язки, діючи з прямим умислом наблизилися до ОСОБА_7 , та затиснутими в кулак руками почали одночасно наносити удари по голові та інших частинах ОСОБА_7 .. В свою чергу ОСОБА_11 після побиття працівника ДПСУ вдалось втекти з місця події в невідомому напрямку, а ОСОБА_5 був затриманий на місці події працівниками Державної прикордонної служби України.

Внаслідок протиправних дій інспектору Державної прикордонної служби ДПСУ І-категорії ВМО ОСОБА_7 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин голови, правого плеча, 1-го пальця лівої стопи.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та перелічені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що прокурором такі формально перелічені: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Поряд з цим, чинним КПК України, окрім найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачено й інші види запобіжних заходів, зокрема такий як домашній арешт. Окрім цього відповідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція статті передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

У відповідності до положень ч.ч.1-2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному,обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії нетяжких злочинів, та в його діях формально наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою. Поряд з цим, як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний до кримінальної відповідальності раніше не притягувався. А відтак, на думку суду, враховуючи вказані обставини та запроваджений в Україні воєнний стан у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації, відсутні підстави для застосування до підозрюваного найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Поряд з цим суд вважає, що відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту. Більше того, вказаний вид запобіжного заходу є другим в переліку після тримання під вартою за ступенем жорсткості згідно положень КПК України та такий, на думку суду, є спів мірним із тяжкістю та суттю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюють ОСОБА_5 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця: АДРЕСА_1 , який підозрюється в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілими та свідками у кримінальному провадженні № 0000237;

- не відлучатися із місця свого проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати у 5-ти денний термін з дня обрання запобіжного заходу до відповідних органів паспорт громадянина України для виїзду за кордон (за наявності).

Строк дії ухвали до 25 вересня 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Оголошення повного тексту ухвали відбудеться 01 серпня 2023 року о 16 годині 00 хвилин.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1