ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000182 за ч. 2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2023 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на об`єкт нерухомості трикімнатну квартиру (реєстраційний номер майна 38219701) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 68.4 м.2, яка належить ОСОБА_8 , шляхом заборони відчуження, розпорядження вказаним майном.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що клопотання слідчого містить достатні підстави для його задоволення, оскільки правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.4 ч.2 ст.170 КПК України відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), незастосування заборони відчуження вказаним майном призведе до передачі іншим особам, що позбавить можливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 68.4 м.2, яка належить ОСОБА_8 .

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки слідчого судді щодо суми завданих ОСОБА_8 збитків, не відповідають матеріалам справи, оскільки в ході досудового розслідування встановлено, що внаслідок службової недбалості ОСОБА_8 при здійсненні контролю за веденням будівельних робіт, 21.12.2020 року з місцевого бюджету безпідставно, у завищеному розмірі, перераховано на рахунок ПМП «Ізискатєль» грошові кошти на загальну суму 401 745,37 гривень, що спричинило настання тяжких наслідків державним інтересам в особі Шахівської сільської ради Добропільського району (на теперішній час - Покровський район) Донецької області, тому ОСОБА_8 навіть за наявності доведення його вини за ч. 2 ст. 367 КК України, своїми діями не завдавав матеріальних збитків Шахівській сільській раді Покровського району, так як такі матеріальні збитки міг завдати, за наявності доведення його вини, керівник ПМП «Ізискатель» ОСОБА_9 .

Посилається на те, що кримінальне провадження №0000012 від 03.03.2021 року щодо ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України перебуває на розгляді в Добропільському міськрайонному суді Донецької області (справа №227/842123), а матеріали кримінального провадження № 0000182 від 23.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України були виділені із кримінального провадження № 0000012 від 03.03.2021 року.

Підозрюваному ОСОБА_8 не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Крім того, Шахівська сільська рада Покровського району пред?явила цивільний позов про стягнення майнової шкоди у сумі 401745,37 грн. окремо до підозрюваного ОСОБА_8 , так і до ОСОБА_9 .

В ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 16.05.2023 року, у справі щодо ОСОБА_9 , зазначено, що накладення арешту на об?єкти нерухомості, зокрема виробничу базу, загальною площею 192,3 м2, земельну ділянку, площею 0,14 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 в повній мірі забезпечить виконання мети арешту, а саме відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального порушення, сума якої складає 401 745, 37 грн.

Також зазначає, що вказана квартира є єдиним нерухомим майном ОСОБА_8 , перебуває в іпотеці , та перебуває на тимчасово окупованій території. Вартість квартири не встановлювалась.

Окрім цього, посилається на те, що слідчим не підтверджено доказами те, що ОСОБА_8 вчиняв дії, спрямовані на відчуження майна, чи підготовку до таких дій.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із п. 4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Колегією суддів встановлено, що СВ розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 23 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, за фактом того, що працівник ТОВ Краск - інженер технічного нагляду , в період 2020 року, здійснюючи технічний нагляд за договором від 11.12.2020 року №622 на об`єкті будівництва Нове будівництво свердловини на існуючому водозаборі за адресою: с. Торецьке, вул. О. Довженка, Шахівської сільської ради Донецької області, не виконав свої службові обов`язки зі здійснення технічного нагляду через несумлінне ставлення до них, чим спричинив настання тяжких наслідків громадським інтересам у вигляді матеріальної шкоди у розмірі 401745,37 гривень.

21 липня 2023 року у кримінальному провадженні №0000182 ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 367 КК України.

Відповідно до висновків експерта за результатами проведення судової економічної та судової будівельно-технічної експертизи №4922 від 24.12.2021 та №14 від 20.01.2023 року, відповідно, сума завданих діями ОСОБА_8 матеріальних збитків складає 401 745,37 грн.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 є власником об`єкта нерухомості: трикімнатна квартира (реєстраційний номер майна 38219701) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 68.4 м.2, що підтверджується інформаційною довідкою №330813693 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

До матеріалів кримінального провадження Шахівською сільською радою Покровського району Донецької області пред`явлено цивільний позов до підозрюваного ОСОБА_8 на загальну суму 401 745,37 грн.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що незастосування заборони відчуження вказаним майном, призведе до передачі іншим особам, що позбавить можливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Отже, арешт на зазначене майно був накладений з дотриманням вимог закону, а тому доводи апеляційної скарги з цих підстав є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що кримінальне провадження №0000012 від 03.03.2021 року щодо ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України перебуває на цей час на розгляді в Добропільському міськрайонному суді Донецької області (справа №227/842123), та ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16.05.2023 року, у справі щодо ОСОБА_9 , зазначено, що накладення арешту на об?єкти нерухомості, зокрема виробничу базу, загальною площею 192,3 м2, земельну ділянку, площею 0,14 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 в повній мірі забезпечить виконання мети арешту, а саме відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального порушення, сума якої складає 401 745, 37 грн., не береться до уваги та не впливає на підстави для накладення арешту на квартиру ОСОБА_8 , так як розгляд цивільного позову, підстави для його задоволення чи відмови належать до компетенції суду, на розгляді якого перебуває обвинувальний акт №0000012 щодо ОСОБА_9 . Також позовна заява в цьому провадженні буде розглядатися судом відповідно до ст. 128 КПК України.

Також не є слушними доводи апеляційної скарги про те, що Шахівська сільська рада Покровського району пред?явила цивільний позов про стягнення майнової шкоди у сумі 401745,37 грн. окремо як підозрюваному ОСОБА_8 , так і ОСОБА_9 , так як відповідно до ст. 129 КПК України, вирішення цивільного позову є предметом розгляду справи по суті, а не стадії досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги про те, що вказана квартира є єдиним нерухомим майном ОСОБА_8 , перебуває в іпотеці , та перебуває на тимчасово окупованій території, не свідчать про наявні негативні наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, так як ОСОБА_8 не позбавлений можливості користування вказаною квартирою.

З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на цьому етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000182 за ч. 2 ст. 367 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4