ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , яка подана в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 , яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Санкт-Петербург російської федерації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, з професійно - технічною освітою, одружений, не працює, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 06 квітня 2021 року за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 393 КК України та йомупризначено покарання за:

- ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 186 КК України у виді 6 років позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 393 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_7 визначено до відбуття покарання у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 06 квітня 2021 року та більш суворим за новим вироком, остаточно обвинуваченому ОСОБА_7 визначено до відбуття покарання у виді 6 років позбавлення волі.

У строк покарання остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 частково відбуте покарання за вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 06 квітня 2021 року.

Запобіжний захід застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 визначено обчислювати з 08 травня 2019 року, тобто з моменту його затримання, зарахувавши в строк покарання термін його попереднього ув`язнення, періоди з дня його затримання, тобто з 08 травня 2019 року по 22 липня 2019 року, з 22 липня 2019 року, дня його затримання по 18 червня 2020 року, по день внесення застави та з 25 червня 2021 року, дня етапування до суду по день набрання вироком законної сили, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат та арешту майна.

Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року внесено виправлення у резолютивну частину вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2023 року, постановлено вважати вірним формулювання в абзацах 5 та 6 «застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою» та «строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили».

В С Т А Н О В И В

Згідно із вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватою та засуджено за те, що він у лютому 2019 року, точні дата та час не встановлено, біля тракторної бригади на АДРЕСА_3 , діючи умисно, в порушення Інструкції "Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, незаконно придбав, знайшовши два магазини із патронами калібру 5,45х39 мм у кількості 53 шт., п`ять гранат типу РГД-5, чотири уніфікованих запали дистанційної дії типу УЗРГМ-2, один уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ, патрони калібру 5,45х39 мм у кількості 48 шт., патрони калібру 7,62х39 мм у кількості 239 шт., патрони калібру 5,6 мм у кількості 50 шт., патрони калібру 9х18 мм у кількості 12 шт. та патрони калібру 7,62х54 мм у кількості 2 шт., які у подальшому незаконно переніс, перевізши з Харківської області у місце тимчасового перебування - підвальне приміщення, що на АДРЕСА_4 , де незаконно зберігав до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції.

Так, 12 березня 2019 року під час проведення працівниками поліції огляду даного підвального приміщення, розташованого на АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено два магазини із патронами калібру 5,45х39 мм у кількості 53 шт.

Згідно висновку судової балістичної експертизи № 93 від 16 квітня 2019 року, надані на дослідження 53 (п`ятдесят три) патрони, які вилучені 12 березня 2019 року під час проведення огляду місця події в підвальному приміщенні, за адресою: АДРЕСА_5 , належать до боєприпасів і є проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, придатними до стрільби, зразка 1974 року.

27 травня 2019 року під час проведення працівниками поліції огляду вищевказаного підвального приміщення, виявлено та вилучено п`ять гранат типу РГД-5, чотири уніфікованих запали дистанційної дії типу УЗРГМ-2, один уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ, накольний механізм механічного запалювача запалювальної трубки (ЗТП), патрони калібру 5,45х39 мм у кількості 48 шт., патрони калібру 7,62х39 мм у кількості 239 шт., патрони калібру 5,6 мм у кількості 50 шт., патрони калібру 9х18 мм у кількості 12 шт. та патрони калібру 7,62х54 мм у кількості 2 шт.

Згідно висновку судової балістичної експертизи № 135 від 14 червня 2019 року, надані на дослідження 239 патрони (двісті тридцять дев?ять) патронів, які вилучені 27 травня 2019 року під час проведення огляду місця події в підвальному приміщенні, за адресою: АДРЕСА_4 , належать до боєприпасів і є проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, придатними до стрільби, зразка 1943 року, надані на дослідження 48 патронів (сорок вісім) патронів, які вилучені 27 травня 2019 року під час проведення огляду місця події в підвальному приміщенні, за адресою: АДРЕСА_4 , належать до боєприпасів і є проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, придатними до стрільби, зразка 1974 року, надані на дослідження 50 (п`ятдесят) патронів, які вилучені 27 травня 2019 року під час проведення огляду місця події в підвальному приміщенні, за адресою: АДРЕСА_4 , належать до боєприпасів і є проміжними патронами калібру 5,6 мм, придатними до стрільби, надані на дослідження 12 (дванадцять) патронів, які вилучені 27 травня 2019 року під час проведення огляду місця події в підвальному приміщенні, за адресою: АДРЕСА_4 , належать до боєприпасів і є пістолетними патронами калібру 9х18 мм, придатними до стрільби, надані на дослідження 2 патрони (два) патрони, які вилучені 27 травня 2019 року під час проведення огляду місця події в підвальному приміщенні, за адресою: АДРЕСА_4 , належать до боєприпасів калібру 7,62х54 мм і є гвинтівочними патронами, придатними до стрільби, зразка 1908 року.

Згідно висновку комплексної судової вибухотехнічної та дактилоскопічної експертизи № 47/265/198 від 13 червня 2019 року, надані на дослідження п`ять металевих об`єктів еліпсоподібної форми ззовні схожі на корпуси гранат РГД-5, п`ять предметів циліндричної форми ззовні схожі на запали дистанційної дії типу УЗРГМ та металевий предмет циліндричної форми ззовні схожий на механічний вибухник (накольний механізм) до промислових запалювальних трубок, вилучені в ході проведення ОМП від 27 травня 2019 року, за адресою: м. Луцьк, вул. Щусєва, буд.21а, є: п`ятьма корпусами наступальних осколкових ручних гранат РГД-5; чотирма уніфікованим запалами дистанційної дії типу УЗРГМ-2, одним уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ та накольним механізмом механічного запалювача запальної трубки (ЗТП).

При конструктивному поєднанні наданих на дослідження п`яти корпусів наступальних осколкових ручних гранат РГД-5 з наданими на дослідження чотирма уніфікованими запалами дистанційної дії типу УЗРГМ-2 та одним уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ, вони є п`ятьма наступальними осколковими ручними гранатами РГД-5, відносяться до вибухових пристроїв військового призначення, бойових припасів та придатні до вибуху.

Накольний механізм механічного запалювача запалювальної трубки (ЗТП) до вибухових пристроїв, бойових припасів, вибухових речовин не відноситься, до вибуху не придатний.

Крім того, він же, в період часу з грудня 2018 року по квітень 2019 року, точні дата та час не встановлені, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав ноутбук марки "HP", моделі "Сompaq СQ58", вартість якого згідно висновку експерта № 350 від 03 червня 2019 року станом на 03 квітня 2019 року могла складати 2 500 грн., навушники марки "Plantronics", моделі "Audio 628USB", вартість яких згідно висновку експерта № 350 від 03 червня 2019 року станом на 03 квітня 2019 року могла складати 400 грн., блок живлення для ноутбука марки "HP", вартістю якого згідно висновку експерта № 350 від 03 червня 2019 року станом на 03 квітня 2019 року могла складати 241 грн. 33 коп., веб-камеру невстановленої марки вартістю 200 грн., мобільний телефон марки "Асус", моделі "Алегро", вартість якого становить 1 000 грн., телевізор марки "TSL", моделі "40S", вартість якого становить 3000 грн., фотокамеру марки "Olimpus", яка матеріальної цінності не становить, золотий хрестик, вагою 1 г, 585 проби, вартість якого становить 1 140 грн., золотий хрестик, вагою 2 г, 585 проби, вартість якого становить 2 000 грн., кулон золотий із зображенням Богородиці, вагою 3,5 г, 585 проби, вартість якого становить 3000 грн., сережки вагою 1,1 г, 585 проби, вартість яких становить 1 140 грн., сережки, вагою 4 г, 585 проби, вартість яких становить 4 500 грн., ланцюжок із плетінням "Фігаро", вагою 4 г, 585 проби, вартість якого становить 4 000 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 23 121 грн. 33 коп.

Крім того, він же, 28 квітня 2019 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, поблизу будинку АДРЕСА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, проник в салон транспортного засобу марки "ВАЗ 2107" д.н.з. НОМЕР_1 , звідки повторно, таємно викрав чотири полімерні пакети, в яких знаходилися наступні речі, а саме: куртка жіноча, зеленого кольору, не встановленої марки, вартість якої становить 800 грн., кросівки жіночі не встановленої марки, вартість яких становить 500 грн., босоніжки жіночі не встановленої марки, вартість яких становить 600 грн., набір постільної білизни, вартість якого становить 500 грн., парфуми жіночі, невстановленої марки, вартість яких становить 600 грн., дві пляшки алкогольного напою "Martini", ємністю 0,75л, вартість яких становить 250 грн., кожна, загальна вартість яких становить 500 грн., мобільний телефон марки "Аstro", моделі "А246", синього кольору, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку експерта № 380 від 14 червня 2019 року станом на 28 квітня 2019 року могла складати 287 грн. 20 коп., зарядний пристрій для мобільного телефону марки "Аstro", вартість якого згідно висновку експерта № 380 від 14 червня 2019 року станом на 28 квітня 2019 року могла складати 48 грн., одну пляшку алкогольного лікеру марки "Amaretto", ємністю 0,5 л, вартість якого становить 200 грн., кофту спортивну жіночу, червоного кольору, не встановленої марки, вартість якої становить 300 грн., штани жіночі, спортивні, червоного кольору, вартість яких становить 300 грн., кросівки чоловічі, марки "Адідас", білого кольору, вартість яких становить 600 грн., штани спортивні, синього кольору, не встановленої марки, вартість яких становить 200 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 5 435 грн. 20 коп.

Він же, у період часу з 19 год. 29 квітня 2019 року по 09 год. 30 хв. 30 квітня 2019 року, перебуваючи поблизу будинку № 11, що розташований на бульварі Дружби Народів м. Луцька, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом злому серцевини замка дверцят автомобіля марки "ВАЗ 2106", д.н.з. НОМЕР_4 , проник в салон транспортного засобу, звідки повторно, таємно викрав дві вудочки, невстановленої марки, вартість яких становить 250 грн., кожна, загальною вартістю 500 грн., чохол чорного кольору для документів, вартість якого згідно висновку експертизи № 394 від 26 червня 2019 року могла складати 266 грн. 33 грн., у якому знаходились документи, саме: посвідчення водія, що видане на ім?я ОСОБА_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , поліс № АМ/3974993, які матеріальної цінності не становлять, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоду на загальну суму 766 грн. 33 коп.

Він же, 29 квітня 2019 року близько 17 год. 20 хв., в стані алкогольного сп`яніння, поблизу будинку № 29, що розташований на вул. Міліційній м. Луцька, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження скла дверцят автомобіля марки "Тойота Прадо", д.н.з. НОМЕР_6 , проник в салон даного транспортного засобу, звідки без законних на те підстав взяв відеореєстратор марки "Eplutus", ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 307 від 27 травня 2019 року станом на 29 квітня 2019 року могла складати 376 грн. 80 коп., ніж марки "Джокер" у шкіряному чохлі, вартість якого становить 3000 грн. та набір із 6 стаканів у шкіряному чохлі, ринкова вартість яких згідно висновку експерта № 307 від 27 травня 2019 року станом на 29 квітня 2019 року могла складати 105 грн. 97 коп. У подальшому, вважаючи, що його дії є непоміченими, покинув вищевказаний автомобіль та направився вздовж вул. Міліційна м. Луцька. Однак, після того як останній відійшов від автомобіля на декілька метрів, то зрозумів, що його незаконні дії виявлено ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а тому діючи в умовах явної очевидності, ігноруючи вимоги останніх зупинитись, продовжив вчиняти дії, спрямовані на викраденого чужого майна, а саме, побіг в невідомому напрямку та зник, чим своїми діями, повторно, відкрито викрав відеореєстратор марки "Eplutus", ніж марки "Джокер" у шкіряному чохлі, набір із 6 стаканів у шкіряному чохлі та заподіяв ОСОБА_14 майнової шкоди на загальну суму 3 482 грн. 77 коп.

Він же, у травні 2019 року, точні дата та час не встановлені, перебуваючи на АДРЕСА_8 , шляхом пошкодження дверного замка, проник в підсобне приміщення, яке розташоване на приватній земельній ділянці на АДРЕСА_9 , звідки повторно, таємно викрав кутову шліфмашинку марки "Stern", моделі "AG-125R", вартість якої згідно висновку експертизи № 394 від 26 червня 2019 року станом на 01 травня 2019 року могла складати 544 грн. 60 коп., електродрель марки "Agoiama", моделі "25c152", вартість якої становить 700 грн., електроперфоратор, вартість якого становить 800 грн., портативну акустичну колонку "F&D", вартість якої згідно висновку експертизи №394 від 26 червня 2019 року станом на 01 травня 2019 року могла складати 574 грн. 70 коп., комплект форми "Флектран", до комплекту якої входить комбінезон, вартість якого згідно висновку експертизи № 394 від 26 червня 2019 року станом на 01 травня 2019 року могла складати 283 грн. 33 коп., шапку, вартість якої становить 200 грн., бушлат, вартість якого згідно висновку експертизи № 394 від 26 червня 2019 року станом на 01 травня 2019 року могла складати 233 грн. 33 коп., чоботи гумові, вартість яких згідно висновку експертизи № 394 від 26 червня 2019 року станом на 01 травня 2019 року могла складати 170 грн., 6 пляшок горілки "Добрий газда", вартість яких становить 50 грн., за кожну, на загальну суму 300 грн., 6 автомобільних ключів вартістю 300 грн., дві сумки марки "Dinga", вартість однієї з яких становить 400 грн., а іншої згідно висновку експертизи № 394 від 26 червня 2019 року станом на 01 травня 2019 року могла складати 279 грн. 07 коп., велосипед, невстановленої марки, вартість якого становить 2000 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_15 майнової шкоди на загальну суму 6 758 грн. 03 коп.

Він же, 22 липня 2019 року близько 07 год. 45 хв., перебуваючи під вартою на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду від 04 липня 2019 року у справі № 161/10822/19 про обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, перебуваючи на її виконання в попередньому ув`язнені, знаходячись у палаті № 414 відділення торокальної хірургії Волинської обласної клінічної лікарні, яка розташована за адресою: пр. Грушевського, буд. 21 у м. Луцьк, де йому надавалась необхідна медична допомога, не маючи права самовільно залишати вищевказане приміщення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку працівників поліції, які здійснювали за ним нагляд, без належного дозволу та відсутності законних підстав, впевнившись, що його злочинні дії не будуть помічені, таємно, самовільно залишив вказану палату, а згодом і лікувальний заклад, чим вчинив втечу з - під варти.

У подальшому, цього ж дня, ОСОБА_7 був затриманий працівниками ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області поблизу приміщення кафе "Світлофор", що на вул. Стрілецькій, буд. 47 у м. Луцьку.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 , кожен окремо, подали однакові за своїм змістом апеляційні скарги, у яких оскаржуваний ними вирок суду першої інстанції вважають незаконним через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказують, що усі зібрані органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні докази є недостатніми для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Заперечують вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та вказують, що сам лише факт виявлення працівниками поліції у підвальному приміщенні, що на АДРЕСА_11 великої кількості бойових припасів, не доводить вчинення даного злочину першим. Стороною обвинувачення не установлено та не доведено, у який спосіб обвинувачений зміг здійснити перевезення такої великої кількості зброї із Харківської області до м. Луцька. Також заперечили причетність обвинуваченого до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом таємного викрадення майна у потерпілої ОСОБА_9 ) Вважають безпідставною та цілком необґрунтованою кваліфікацію таких його дій за ознакою «повторно» та вказують, що жодного доказу у підтвердження визначення вартості викраденого майна, а саме: веб-камери, мобільного телефону марки «Асус» моделі «Алегро», телевізора марки «TSL» моделі «40S», золотого хрестика, золотого кулону, золотого ланцюжка із плетінням, матеріали кримінального провадження не місять, як і не містять належних даних у підтвердження того, що саме ОСОБА_9 є потерпілою по даному епізоду, так як усе вищезазначене майно обвинуваченим було викрадено у іншої особи, на території Харківської області, після чого засобом поштового зв`язку було переслано останній, як цивільній дружині. Після того, як ОСОБА_9 без його дозволу зняла із банківської картки матері 14 000 грн., стосунки між ними різко погіршились, а у неї з`явились вагомі підстави для його безпідставного звинувачення у вчинені злочину, якого він не вчиняв. Також категорично заперечують факт проникнення та викрадення із салонів транспортних засобів речей, належних потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Водночас, зазначаючи, що наявність вільного доступу особи до місця вчинення злочину, виключають можливість кваліфікації протиправних дій за кваліфікуючою ознакою «проникнення». Вважають помилковою кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 186 КК України та вказують, що викрадення майна за даним злочинним епізодом було таємним, так як потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_7 , у той день, не чув та не бачив. Тобто, усвідомлення ним факту виявлення вчинення діяння іншими особами матеріали досудового розслідування не доводиться та не знайшло свого підтвердження і в ході розгляду матеріалів даного кримінального провадження у суді. Також вважають абсолютно недоведеним епізод вчинення ним таємного викрадення майна (крадіжки) у травні 2019 року на вул. Миру у м. Луцьку, шляхом пошкодження дверного замка та проникнення у підсобне приміщення, розташованого на приватній земельній ділянці на АДРЕСА_9 , звідки повторно таємно викрав речі, належні ОСОБА_15 . Щодо втечі з-під варти, вчиненої особою, яка перебуває під дією попереднього ув`язнення, зазначає, що із ухвалою суду про взяття його під варту обізнаний не був, відтак, про його перебування саме у такому статусі, йому відомо не було. Через відсутність належного контролю працівників поліції, які здійснювали за ним нагляд та їх перебування у стані алкогольного сп`яніння, маючи невгамовну спрагу та відсутність бажання їх турбувати, змушений був направитись до найближчого магазину, щоб купити собі продуктів, що виключає наявність у його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України. Як сам обвинувачений, так і його захисник вказують про безпідставне та необґрунтоване віднесення до обставини, яка обтяжує покарання - вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння а, попри, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, яка потребує батьківського піклування та виховання, а відповідно і належного матеріального забезпечення, така обставина безпідставно не була врахована судом, як така, що пом`якшує покарання. При перегляді даної справи у апеляційному суді, просять урахувати, що до кожного учасника кримінального провадження має бути застосована виключно належна правова процедура, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу. У зв`язку із цим, просять вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_16 закрити, у зв`язку із відсутністю у його діянні складів інкримінованих йому злочинів та не установлення достатніх доказів доведення його винуватості у вчиненому.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо, подані ними апеляційні скарги підтримали, просили задовольнити, прокурора, який відносно їх задоволення заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить такого висновку.

Суд, при розгляді справи, повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 368 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На переконання колегії суддів, при прийнятті рішення про ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 за усім обсягом пред`явленого йому обвинувачення, суд першої інстанції дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та прийняв законне і обґрунтоване рішення про його засудження за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів).

Такі висновки узгоджуються із правильно установленими судом першої інстанції фактичними обставинами вчиненого, а також із сукупністю належних та допустимих доказів, у їх підтвердження, безпосередньо досліджених судом.

Так, доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні умисних дій, які виразились у придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та правова кваліфікація таких його протиправних дій за ч. 1 ст. 263 КК України, попри, категоричне заперечення першим у суді своєї причетності до його вчинення, із достатньою повнотою доводиться даними, що містяться у протоколі огляду місця події з доданими фототаблицями від 12 березня 2019 року, якими зафіксовано обстановку у підвальному приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_4 та місцезнаходження виявлених у ньому бойових припасів; висновком експерта № 93 від 16 квітня 2019 року, яким установлено, що надані на дослідження 53 патрони належать до боєприпасів, являються 5,45х39 мм проміжними патронами зразку 1974 року, які для стрільби придатні; змістом листа директора ЖКП № 7 ОСОБА_17 від 25 червня 2019 року, яким установлено, що 12 березня 2019 року о 10 год. 06 хв., при очистці підвалу від сміття, що на АДРЕСА_10 , працівниками підприємства та майстром дільниці ОСОБА_18 було виявлено боєприпаси, а саме, два магазини від автомата споряджені набоями, які після виклику поліції, добровільно передані Луцькому ВП ГУНП у Волинській області; даними протоколу огляду місця події із доданими фототаблицями та диском від 27 травня 2019 року, якими зафіксовано обстановку у підвальному приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_4 та місцезнаходження виявлених бойових припасів; висновком № 47/265/198 від 13 червня 2019 року, згідно якого, на поверхнях наданих на дослідження об`єктів (п`ять предметів еліпсоподібної форми ззовні схожих на корпуси гранат РГД-5) слідів папілярних узорів не виявлено. При конструктивному поєднанні наданих на дослідження п`яти корпусів наступальних осколкових ручних гранат РГД-5 з наданими на дослідженні чотирма уніфікованими запалами дистанційної дії типу УЗРГМ-2 та одним уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ, вони є п`ятьма наступальними осколковими ручними гранатами РГД-5. При конструктивними поєднанні наданих на дослідження п`яти корпусів наступальних осколкових ручних гранат РГД-5 з наданими на дослідження чотирма уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2 та одним уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ, вони відносяться до вибухових пристроїв військового призначення, бойових припасів. При конструктивному поєднанні наданих на дослідження п`яти корпусів наступальних осколкових ручних гранатГРД-5 з наданими на дослідження чотирма уніфікованими запалами дистанційної дії типу УЗРГМ-2 та одним уніфікованим запалом дистанції дії типу УЗРГМ, вони відносяться до вибухових пристроїв військового призначення, бойових припасів. При конструктивному поєднанні наданих на дослідження п`яти корпусів наступальних осколкових ручних гранат РГД -5 з наданими на дослідження чотирма уніфікованими запалами дистанції дії типу УЗРГМ-2 та одним уніфікованим запалом дистанції дії типу УЗРГМ, вони придатні до вибуху.

Доводи сторони захисту про об`єктивне не доведення будь-якої причетності саме ОСОБА_7 до згаданого вище підвального приміщення, а відповідно і до виявлених та вилучених у ньому бойових припасів, цілком спростовуються даними протоколу огляду місця події від 27 травня 2019 року, в ході проведення якого, обвинувачений достатньо чітко та послідовно орієнтуючись у місцевості, особисто показав місцезнаходження чорного поліетиленового пакету із наявними у ньому бойовими припасами, у стіні приміщення які, у подальшому, у добровільному порядку були видані ним працівникам поліції, у відповідності до написаної особисто ним, у цей же день, письмової заяви. Тоді як доводи ОСОБА_7 про не встановлення органом досудового розслідування та не з`ясування судом обставин, у який спосіб виявлені та вилучені бойові припаси у такій кількості були перевезені обвинуваченим із Харківської області до м. Луцька будь-якого правового впливу, як на юридичну кваліфікацію, так і доведеність його винуватості у вчиненому, не мають.

У сукупності умисних корисливих злочинів проти власності, ОСОБА_7 також ставиться у провину вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно (за епізодом викрадення у приміщенні квартири АДРЕСА_6 у потерпілої ОСОБА_9 ).

Відповідно до п. 1 Примітки до ст. 185 КК України у статтях 185, 186 ат 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

У цьому конкретному випадку, незаконні дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано із ознакою «повторно», оскільки установлено про попереднє вчинення ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України та його засудження за їх вчинення вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 06 квітня 2021 року.

Тоді як винуватість обвинуваченого у вчиненні даного злочину цілком підставно доводиться показаннями самої потерпілої ОСОБА_9 , яка набула такого процесуального статусу на стадії досудового розслідування, шляхом подачі 14 травня 2019 року до правоохоронних органів письмової заяви про вчинене щодо неї ОСОБА_7 кримінальне правопорушення (злочин) - таємне викрадення чужого майна, що цілком узгоджується та відповідає змісту положень ст. 55 КПК України, із зазначенням переліку викрадених у неї речей. Будучи безпосередньо допитана перед судом, потерпіла, із достатньою повнотою підтвердила, викладені у поданій нею заяві обставини та показала, що під час спільного проживання із обвинуваченим, у неї почали зникати речі (золоті прикраси, відеокамера, ноутбук, навушники, телевізор та фотокамера). Особисто бачила, як ОСОБА_7 зрізав золотий хрестик із шиї її дитини. Даними протоколу огляду місця події від 15 травня 2019 року зафіксовано, як у приміщенні службового кабінету № 301 Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_19 добровільно видав навушники, ноутбук та зарядний пристрій, належні ОСОБА_9 , а висновком експерта № 350 від 03 червня 2019 року установлено ринкову вартість, на момент вчинення крадіжки, наданих на дослідження комп`ютерної гарнітури марки Plantronics моделі Audi 628 USB, ноутбука марки HP моделі Compaq CQ 58 та блоку живлення для ноутбука.

Стосовно вартості іншого, викраденого у потерпілої ОСОБА_9 майна, а саме: веб-камери, мобільного телефону марки «Асус» моделі «Алегро», телевізора марки «TSL» моделі «40S», золотого хрестика, золотого кулону, золотого ланцюжка із плетінням, в контексті доводів апеляційних скарг у цій частині, колегія суддів вважає доцільним зазначити, що сторона захисту під час судового провадження не оспорювала вартості викрадених речей, зазначених у обвинувальному акті, не вказувала про те, що вони не відповідають дійсності, до того ж не порушувала питання про необхідність призначення у зв`язку з цим експертизи.

Отже, колегія суддів звертає увагу, що сумнівів не викликає той факт, що вчинене ОСОБА_7 діяння не є адміністративно - караним.

При цьому, наведене не суперечить висновку, викладеному у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25листопада 2019 року (справа № 420/1667/18, провадження №51-10433км18), щодо правозастосування п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України (у редакції Закону № 1261-VII), відповідно до якого обов`язкове залучення експерта для проведення експертизи необхідне за наявності двох підстав: по-перше, коли характер об`єктивних обставин, які мають значення для кримінального провадження, неможливо достовірно встановити без залучення особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями (що є загальною підставою проведення експертизи в кримінальному провадженні, передбаченою ч. 1 ст. 242 КПК України у редакції Закону № 1261-VII); по-друге, коли мають місце обставини, передбачені ч. 2 цієї норми.

Імперативність п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII щодо призначення експертизи у кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має обмежений характер, оскільки не стосується тих випадків, коли зокрема розмір матеріальних збитків, шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, а достатньо загальновідомих тазагальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків дляоцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування.

У той же час, що стосується оцінки вартості викрадених речей, то колегія суддів звертає увагу, що у цьому кримінальному провадженні розмір викраденого майна не впливає на кримінально-правову кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. ОСОБА_7 не було інкриміновано кваліфікуючих ознак, пов`язаних із розміром викраденого (викрадення у значному, великому чи особливо великому розмірі). Крім того, зважаючи, що предметом крадіжки були: веб-камера, мобільний телефон марки «Асус» моделі «Алегро», телевізора марки «TSL» моделі «40S», золотий хрестик, золотий кулон та ланцюжок, кожному пересічному громадянину достеменно відомо, що вартість вказаних речей, на момент їх викрадення, перевищувала 0,2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто розмір дрібного викрадення.

Обвинувачений, зазначаючи про належність таких речей іншій особі, яка проживає на території Харківської області, а не потерпілій ОСОБА_9 яка, за його ж твердженням, дала неправдиві щодо нього показання, через перебування із ним у неприязних відносинах, будь-яких доказів у підтвердження таких своїх доводів, суду не надав.

Жодних відомостей про таку особу ОСОБА_7 не зазначено, потерпіла ОСОБА_9 , перед допитом у суді, була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, тоді як наявність між ними неприязних відносин установлено не було. Відтак, ставити під сумнів її показання, а відповідно не брати їх до уваги, у суду підстав не було.

За епізодом таємного викрадення чужого майна у потерпілих: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 стверджується показаннями самих потерпілих, свідка, письмовими доказами.

Зокрема, ОСОБА_10 у суді підтвердив факт таємного викрадення із його автомобіля марки «ВАЗ» 28 квітня 2019 року чотирьох пакетів із подарунками, у тому числі, і мобільного телефону марки "Аstro" моделі "А246" синього кольору imei1: НОМЕР_2 imei2: НОМЕР_3 , а свідок ОСОБА_20 показала, що саме обвинувачений запропонував їй придбати у нього вищезгаданий мобільний телефон, яким користувалась до моменту його вилучення працівниками поліції. Даними протоколу огляду місця події від 22 травня 2019 року зафіксовано факт добровільної його видачі, а даними протоколу огляду предметів від 22 травня 2019 року процес огляду зазначених речей. Висновком експерта № 380 від 14 червня 2019 року установлено його ринкову вартість.

Потерпілий ОСОБА_11 у суді підтвердив факт злому замка у його автомобілі та видавленого вікна, а також таємного викрадення із нього документів, риболовного реманенту, про що 30 квітня 2019 року повідомив у поліцію. Даними протоколу огляду предметів з доданою фототаблицею від 30 квітня 2019 року стверджується факт огляду слідчим, вилучених безпосередньо у обвинуваченого ОСОБА_7 шкіряного чохла із посвідченням водія на ім`я ОСОБА_11 та іншими належними останньому документами, тоді як висновком експерта № 394 від 26 червня 2019 року установлено його вартість.

Категорично зазначаючи про свою непричетність до вчинення даного злочину, обвинувачений не надав суду розумних та логічних пояснень щодо походження вищезазначених речей, виявлених працівниками поліції, безпосередньо у нього. Відтак, усі його доводи про не вчинення даного злочину є безпідставними та необґрунтованими.

Змістом обвинувального акту стверджується, що такі протиправні дії ОСОБА_7 органом досудового кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Таким чином, вони не містять посилання на кваліфікуючу ознаку «проникнення», про безпідставність застосування якої стверджує обвинувачений.

Крадіжка визнається закінченим злочином з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним (заховати, передати іншим особам, вжити за призначенням тощо). Визначення того, чи мала особа можливість розпорядитися чи користуватися викраденим майном, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням характеру майна, місця, з якого воно було вилучено, та інших обставин, які дають змогу констатувати факт розпорядження, користування майном на власний розсуд.

Дії, розпочаті як таємне викрадення чужого майна, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном або його утримання, належить кваліфікувати як грабіж.

Загалом, не оспорюючи сам факт викрадення речей із автомобіля потерпілого ОСОБА_14 , обвинувачений не погоджується із правовою кваліфікацією його протиправних дій за ч. 3 ст. 186 КК України, вважаючи, що такі його дії носили таємний, а не відкритий характер, а тому підлягають кваліфікації за нормою кримінального закону, передбаченою ст. 185 КК України.

Однак, такі його доводи є безпідставними, з огляду на таке.

Так, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 суду показали, що у квітні 2019 року на вул. Міліційній у м. Луцьку почули звуки розбиття скла, побачили автомобіль марки «Тойота» з розбитим склом та чоловіка, який йшов від нього. На запитання ОСОБА_13 : «Що ви взяли?», останній повідомив, що телефон, після чого почав втікати, унаслідок чого у нього злетів з ноги правий кросівок, випав ніж та набір стопок.

Оцінка перебігу описаних вище дій є очевидним свідченням того, що протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які розпочинались як таємне викрадення майна а, у подальшому, були викриті іншими сторонніми особами, із якими він спілкувався, відповідаючи на їх запитання, а згодом, від яких почав втікати, у подальшому, «переросли» у грабіж. Тому, правильність кваліфікації його дій, у зазначеному випадку, саме за ч. 2 ст. 186 КК України, сумнівів не викликає.

Оскаржуючи вирок суду у частині його засудження за епізодом таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_15 , обвинувачений вказує на недостатність доказів доведення його винуватості у вчиненому.

Однак, такі його доводи спростовані показаннями потерпілої ОСОБА_15 , яка у суді підтвердила, що 13 травня 2019 року виявила пошкоджений у коморі замок, порушену усередині обстановку та відсутність певних речей. Свідок ОСОБА_21 хоча і не зміг у суді достеменно вказати на обвинуваченого, як на особу, яка приносила йому шліфувальну машинку, як і не зміг пригадати факт її добровільної видачі працівникам поліції. Однак, у той же час, не заперечував належності його підпису у протоколі огляду місця події. Про будь-який тиск з боку працівників поліції суд не повідомляв. Свідок ОСОБА_22 підтвердив факт придбання у квітні 2019 року у Віталія електродрелі та перфоратора. Не заперечував, що цієї особою може бути обвинувачений, а даними протоколу огляду місця події від 20 травня 2019 року зафіксовано добровільну видачу ОСОБА_22 для вилучення електроінструментів, власницею яких є ОСОБА_15 . Окрім того, самим обвинуваченим ОСОБА_7 у добровільному порядку для огляду та вилучення було видано ряд інших речей, належність яких установлена за потерпілою.

За епізодом втечі з-під варти, вчиненої особою, яка перебуває в попередньому ув`язненні (ч. 1 ст. 393 КК України), обвинувачений ОСОБА_7 , у ході розгляду матеріалів кримінального провадження щодо нього у суді, винуватість визнав повністю та беззаперечно Фактичних обставин вчиненого не оспорював. Тоді як викладена, у поданій ним апеляційній скарзі, його ж версія зазначених подій є нелогічною, абсолютно необґрунтованою, такою, що вигадана стороною захисту, виключно, з метою уникнення відповідальності за вчинене, а тому відхиляється колегією суддів.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що сторона обвинувачення, у відповідності до критерію доведення поза розумним сумнівом, довела наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_7 складів кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 393 КК України.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання, судом до обставин, які обтяжують покарання, у тому числі, віднесено вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначена обставина установлена при вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та стверджується наявним у матеріалах кримінального провадження консультативним висновком спеціаліста № 1076 від 29 квітня 2019 року, із результату огляду - 0, 96% о (а.к.п. 94, т. 2), а тому правильно зазначена та взята до уваги судом.

Щодо безпідставного не віднесення місцевим судом до обставини, яка пом`якшує покарання - наявності на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини, колегія суддів зазначає, що такі доводи апеляційних скарг не узгоджуються із положеннями ст. 66 КК України, а зазначена обставина не підтверджена належними та допустимими доказами, а тому цілком підставно не вказана у рішенні суді.

Через їх безпідставність, неналежну обґрунтованість, подані апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , яка подана в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судома засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: