Справа № 298/613/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/709/22 за апеляційною скаргою яку подала прокурор Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2022 року

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2022 року у задоволення подання начальника Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування іспитового терміну та направлення засудженого для відбування реальної міри покарання у виді обмеження волі - відмовлено.

У поданні начальник Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ставить питання про скасування іспитового терміну та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування реальної міри покарання у виді обмеження волі стоком на 1(один) рік. Посилається на те, що вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та йому призначено покарання у виді 1(одного) року обмеження волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 встановлено іспитовий строк один рік, і покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноваженим органом з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Під час перебування на обліку ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони, один раз без причини не з`явився для реєстрації та неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

В ухвалі суду вказується на те, що відповідно до матеріалів особової справи та матеріалів клопотання, ОСОБА_5 дійсно один раз не з`явився для реєстрації в орган пробації, однак пояснив, що переплутав дату явки. ОСОБА_5 протягом відбування іспитового строку за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області, до кримінальної відповідальності не притягувався, що на думку суду свідчить про певні висновки, які були зроблені засудженим після засудження з випробуванням.

На переконання суду, вчинені засудженим ОСОБА_5 порушення є незначними, і їх допущення з боку засудженого не свідчить про його наміри порушувати порядок відбування покарання з іспитовим строком, і при цьому, засуджений усвідомив свою винуватість у порушенні порядку відбування покарання з іспитовим строком. Тому суд, виходячи із принципів верховенства права, законності, поваги до людської гідності та гуманності, які прямо закріплені у ст. 7 КПК України, відмовив у задоволенні подання.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала є незаконною. Вважає, що засуджений ОСОБА_5 систематично порушував встановлені йому судом обов`язки, а саме неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, що підтверджується матеріалами особової справи. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити подання про скасування ОСОБА_5 іспитового строку та направлення його для відбування призначеного покарання у виді 1 року обмеження волі.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, ОСОБА_5 , перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до частини третьої цієї статті у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подав начальник Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , засудженого вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та йому призначено покарання у виді 1(одного) року обмеження волі, та покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 цього Кодексу, враховані вказані вище вимоги Кримінального та Кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка й постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала суду є незаконною, визнаються необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що матеріалами справи не доведено, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення і не бажає виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Погоджуючись з вказаним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку тим фактам, що засуджений за час перебування на обліку у Ужгородському РС філії ДУ "Центр пробації" порушив покладений на нього обов`язок щодо явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації з певних причин, прибував до органу пробації з відповідними поясненнями невідкладно після його виклику інспектором, надавав пояснення з приводу таких порушень.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що викладені в поданні факти неявки ОСОБА_5 для реєстрації до органу пробації самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги наявні в матеріалах судового провадження письмові пояснення ОСОБА_5 про причини його неявки на реєстрацію.

Також апеляційний суд вважає, що зміст пояснень засудженого ОСОБА_5 , наданих у судовому засіданні та в письмових поясненнях наданих органу пробації від 05.10.2022 та 02.11.2022, свідчить про відсутність у нього намірів не виконувати покладені на нього судом обов`язки.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує й те, що вказані вище пояснення надавались ОСОБА_5 органу пробації через декілька днів після його неявок на реєстрацію.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_5 надав довідку №7120 від 23.06.2023 року видану начальником відділу Великоберезнянського відділу ДВС в Ужгородському районі Закарпатської області ОСОБА_8 , що станом на 23.06.2023 року відсутня у ОСОБА_5 заборгованість по сплаті аліментів.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що засуджений не виконав обов`язок, покладений на нього вироком суду передбачений п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, неодноразово порушивши при цьому вимоги ст. 17 Закону України «Про пробацію» та ч. 3 ст. 164 КВК України, довіру суду не виправдав, на шлях виправлення не став, - апеляційний суд не бере до уваги й відхиляє як такі, що не свідчать про незаконність висновків суду першої інстанції.

Із вищенаведених підстав, як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що твердження суду першої інстанції про відсутність переконливих доказів того, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухилявся від явки на реєстрацію, умисно не виконував покладені на нього судом обов`язки.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні подання органу пробації, у зв`язку з чим, ухвала як законна та обгрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурор Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2022 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді