Справа № 128/982/22
УХВАЛА

27 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000133, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_4 підтримав подане ним письмове клопотання про скасування арешту майна, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , яке міститься у матеріалах кримінального провадження, оскільки у клопотанні слідчого про накладення арешту на майно не зазначено підстави, мету і можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні та відповідне обґрунтування необхідності арешту вказаного посвідчення водія. Не деталізовано, які сліди ДТП містить на собі посвідчення водія і відсутність або наявність яких обставин містить на собі вказаний документ, що також не перевірено судом під час розгляду вказаного клопотання. Ухвала слідчого судді про арешт майна взагалі не містить підстав застосування арешту водійського посвідчення та порядку виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Таким чином, рішення щодо накладення арешту на посвідчення водія є тимчасовим обмеженням у користуванні спеціальним правом. При цьому, КПК України передбачає відповідний порядок для тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом та тимчасовим вилученням документів, які посвідчують користування спеціальним правом, а накладення арешту на посвідчення водія є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам закону. Тому захисник просив скасувати арешт на посвідчення водія та повернути його власнику. Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор в судому засіданні у вирішенні клопотання про скасування арешту на посвідчення водія поклався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_6 попередньо подав клопотання про проведення судового розгляду без його участі.

Заслухавши учасників судового засідання, оглянувши клопотання та матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вирішуючи дане клопотання суд враховує, що воно заявлено під час судового розгляду кримінального провадження та судом на даний час дослідження речових доказів не здійснювалося.

Суд наголошує, що згідно ст. 172 КПК України клопотання слідчого про арешт майна розглядається, в тому числі, за участі підозрюваного, обвинуваченого та його захисника (за його наявності).

Згідно ст. 173 КПК України відповідна ухвала про арешт майна обов`язково підлягає врученню або направленню їм для відома, крім цього, така ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Але, обгрунтовуючи подане суду клопотання, строна захисту фактично оспорює законність постановленої слідчим суддею ухвали про арешт майна не повідомляючи чи була обізнана з такою ухвалою та чи скористалася вона правом на апеляційне оскарження такої ухвали.

Згідно наданої суду копії ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 21.04.2022, вказане посвідчення водія було вилучено під час огляду місця події 18.04.2022 та є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, отже являється джерелом доказів, на який було накладено арешт з метою його збереження.

Згідно ст. 7 КПК України, основними засадами кримінального провадження є, в тому числі, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Згідно ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та допускається з метою збереження речових доказів.

Обвинуваченим не заперечується, що він бажає використовувати дане посвідчення до завершення судового розгляду справи. Тому при вирішенні клопотання суд враховує, що в разі його задоволення існують ризики втрати речового доказу, який має суттєве значення, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто має значення речового доказу, відповідно до ст. 98 КПК України.

Оскільки заявником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, вказане посвідчення визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні та питання щодо його дослідження ще не вирішувалося, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 174, 392 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000133, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти даної ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя: