Провадження № 1-кс/344/5249/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

25 липня 2023 року скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження. Обґрунтовуючи вимоги скарги, скаржник зазначає, що 25 червня 2023 року старший слідчий Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 винесла постанову про закриття кримінального провадження №0001142 від 11 квітня 2023 року. Скаржник зазначає, що постанова слідчого є передчасною, необґрунтованою, слідчим неповно перевірені всі обставини справи, а тому постанова про закриття кримінального провадження підлягає до скасування. Також у скарзі скаржник вказує, що постанова про закриття кримінального провадження була прийнята без наведення відповідних мотивів, доказування події правопорушення, невідомо, які дії були здійсненні досудовим розслідуванням. Винесену постанову про закриття кримінального провадження скаржником було отримано 17 липня 2023 року. За таких обставин скаржник просить скасувати постанову старшого слідчого Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001142 від 11 квітня 2023 року.

Скаржник у судове засідання прибув, підтримав вимоги скарги, просив скаргу задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому заперечувала проти задоволення скарги, зазначила, що слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 11 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001142, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України, за заявою ОСОБА_3 . Встановлено, що 10 квітня 2023 року приблизно о 16 годині 30 хвилин невідома особа, кинувши скляну пляшку, пошкодила автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», 2008 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився припаркованим по вулиці Гарбарська, 24, у місті Івано-Франківську. Під час проведення досудового розслідування було отримано показання в мешканців будинку АДРЕСА_1 , призначено дактилоскопічну експертизу по частинах скляних пляшок, вилучених з місця події, однак слідів пальців рук на них виявлено не було. Також з метою встановлення суми матеріальних збитків, завданих потерпілому внаслідок пошкодження автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», 2008 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , було призначено транспортно-товарознавчу експертизу. Згідно висновку експерта № СЕ-19/109-23/4663-АВ від 18 травня 2023 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт внаслідок пошкодження автомобіля станом на 10 квітня 2023 року становила 14213 гривень. Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України, полягає у знищенні або пошкодженні чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах. У статті 194 Кримінального кодексу України у великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто сума збитків на момент вчинення кримінального правопорушення перевищує 335 500 гривень. Тому слідчим 25 червня 2023 року на підставі пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001142 від 11 квітня 2023 року. Просила у задоволенні скарги відмовити, розгляд скарги проводити без її участі.

Враховуючи вимоги частини третьої статті 306 Кримінального процесуального кодексу України, яка передбачає, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, оскільки слідчим суддею було вжито всіх можливих заходів, спрямованих на недопущення порушення прав будь-кого з учасників судового провадження, враховуючи те, що заборони розгляду такого роду скарг за відсутності належним чином повідомлених учасників судового провадження немає, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд даної скарги з постановленням ухвали на підставі положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вислухавши скаржника, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, матеріали кримінального провадження № 0001142 від 11 квітня 2023 року, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частина перша статті 304 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Про постанову слідчого від 25 червня 2023 року про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 , як зазначено у скарзі, дізнався та отримав скаргу лише 17 липня 2023 року, даних про отримання скаржником копії оскаржуваної постанови раніше матеріали справи та матеріали кримінального провадження не містять.

25 липня 2023 року скаржник звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

За вказаних обставин та за відсутності інших даних в матеріалах перевірки і обґрунтованих заперечень слідчого, слідчий суддя вважає, що скаргу подано протягом десяти днів з дня отримання її копії, тобто в межах встановленого законом строку подання скарги.

Судом встановлено, що 25 червня 2023 року старшим слідчим Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітаном поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001142 від 11 квітня 2023року у зв`язку із відсутністю в діях невстановленої особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України (а.с. 3).

12 липня 2023 року копія постанови про закриття кримінального провадження була надіслана на адресу ОСОБА_3 (а.с. 3, 5).

За змістом статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень частини другої статті 9 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно частини першої-другої статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частина перша статті 26 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

У відповідності до частини четвертої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Відповідно до частини першої статті 194 Кримінального кодексу України, умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, карається штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Юридичний аналіз ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України свідчить про те, що законодавець указав на дві ознаки об`єктивної сторони складу злочину: суспільно небезпечне діяння («знищення або пошкодження чужого майна») та суспільно небезпечні наслідки («шкода у великих розмірах»).

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України, характеризується діями, які полягають у знищенні чи пошкодженні майна, наслідками у вигляді шкоди у великих розмірах і причинно-наслідковим зв`язком між указаними діями та наслідками.

За конструкцією об`єктивної сторони склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України, є матеріальним, оскільки передбачає наслідки як обов`язковий елемент його об`єктивної сторони (причинний зв`язок між діяннями та наслідками).

У примітці статті 185 Кримінального кодексу України зазначено, що у статтях 185-191, 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Отже, у статті 194 Кримінального кодексу України у великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто сума збитків на момент вчинення кримінального правопорушення перевищує 335 500 гривень.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що, згідно висновку експерта №СЕ-19/109-23/4663-АВ від 18 травня 2023 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт внаслідок пошкодження автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», 2008 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 10 квітня 2023 року становила 14213,00 гривень.

Отже, враховуючи вартість завданої шкоди, слідчий суддя вважає, що об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України, відсутня.

Щодо посилання скаржника на непроведення допиту мешканців будинку АДРЕСА_1 , то слідчий суддя зазначає, що, згідно матеріалів кримінального провадження, слідчим було проведено допит мешканців вказаного будинку як свідків.

Слідчий суддя під час розгляду по суті вказаної скарги вважає, що досудовим розслідуванням проведено повний та вичерпний перелік слідчих дій, які необхідні для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а за результатами проведеного досудового розслідування встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не встановлений вичерпний перелік дій, що є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що при проведенні досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Слідчий суддя вважає, що скаржником не наведено обставин або доказів, які б не були предметом дослідження під час досудового розслідування і спростовують або ставлять під сумнів мотиви, наведені в оскаржуваній постанові.

Слідчий суддя зважає на те, що об`єм перевірочних дій, достатніх, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення слідчий, дізнавач чи прокурор визначають на власний розсуд, і вказує, що з матеріалів кримінального провадження та з оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що під час досудового розслідування дізнавачем було проведено всі можливі та необхідні слідчі дії, а встановленим під час досудового розслідування обставинам - дана відповідна правова оцінка, оскаржувана ж постанова відповідає вимогам статті 110 Кримінального процесуального кодексу України.

Підсумовуючи все наведене, слідчий суддя вважає, що посилання скаржника містять суто формальні посилання в обґрунтування вимог скарги і не підтверджуються фактичними даними, а твердження скаржника і посилання на незаконність постанови про закриття кримінального провадження є суб`єктивним вираженням незгоди скаржника з постановленим процесуальним рішенням, і не містять реальних фактів, які б дали змогу слідчому судді дійти висновку про наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, застосовуючи принцип змагальності та стандарти «розумного сумніву», враховуючи те, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження була прийнята слідчим з дотриманням вимог Кримінального процесуального кодексу України, сама по собі незгода скаржника із постановленим процесуальним рішенням слідчого не є підставою для задоволення скарги, тому вважає посилання скаржника недоведеними, а підстави для скасування оскаржуваного рішення слідчого відсутніми, і приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги повністю.

Керуючись ст.ст. 284, 303, 306-307, 309, 372, 376, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И ЛА:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 25 червня 2023 року про закриття кримінального провадження №0001142 від 11 квітня 2023 року - відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 04 серпня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1