Справа № 473/1608/23
Номер провадження 1-кс/473/603/2023
УХВАЛА

про арешт майна

"01" червня 2023 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000351, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 1 КК України, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши по ним докази,

В С Т А Н О В И В :

30 травня 2023 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна, належного підозрюваному ОСОБА_6 , з метою забезпечення цивільного позову та подальшого відшкодування /компенсації/ завданої майнової та моральної шкоди потерпілому ОСОБА_7 .

Згідно даного клопотання за версією органу досудового розслідування встановлено, що 06 квітня 2023 року близько 15:15 години в місті Вознесенську Миколаївської області, підозрюваний водій ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом легковим автомобілем моделі «Volrswagen Golf» з реєстраційним номером іноземної реєстрації НОМЕР_1 , з порушенням вимог п. п. 2.1 «а», 2.9 «а» ПДР України, а саме керуючи транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, рухався у світлий час доби, по проїжджій частині вулиці Соборності, від залізничного вокзалу у напрямку вулиці Михайлівської, яка мала асфальтоване покриття без значних вибоїн та пошкоджень, являла собою пряму в плані горизонтальну ділянку, без горизонтальної дорожньої розмітки та мала по одній смузі руху для руху транспортних засобів у кожному напрямку на даній проїжджій частині при відсутності дорожніх знаків.

В цей же час, у зустрічному для підозрюваного водія ОСОБА_6 напрямку, рухався мопед моделі «Aima Jeek» синього кольору без державного реєстраційного номерного знаку, по вулиці Соборності, в сторону вулиці Котляревського, під керуванням водія ОСОБА_8 .

В районі будинку № 56 по вулиці Соборності, підозрюваний водій ОСОБА_6 , проявивши кримінально протиправну недбалість, усвідомлюючи, що повинен беззастережно виконувати вимоги ПДР України та маючи можливість їх виконувати, недбало ставлячись до можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, грубо порушив вимоги п. п. 2.3 «б», «д», 10.1, 14.2 «в» Правил дорожнього руху України (далі ПДР): а саме підозрюваний водій ОСОБА_6 керуючи автомобілем моделі «Volrswagen Golf» з реєстраційним номером іноземної реєстрації НОМЕР_1 , перед початком перестроювання при здійсненні маневру обгону, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, хоча мав таку технічну можливість, під час виконання маневру обгону попутних легкових автомобілів, не переконавшись в безпечності виконання даного маневру, а саме у відсутності транспортних засобів на достатній, для виконання обгону відстані, виїхав на зустрічну смугу руху вулиці Соборності в місті Вознесенську Миколаївської області, де по вищевказаній проїзній частині в зустрічному для підозрюваного водія ОСОБА_6 напрямку рухався мопед моделі «Aima Jeek» синього кольору без державного реєстраційного номерного знаку, під керуванням водія ОСОБА_8 , внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, а саме: передньою лівою частиною автомобіля моделі «Volrswagen Golf» з реєстраційним номером іноземної реєстрації НОМЕР_1 , з передньою частиною мопеда моделі «Aima Jeek» синього кольору без державного реєстраційного номерного знаку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда моделі «Aima Jeek» синього кольору без державного реєстраційного номерного знаку, ОСОБА_8 помер в лікувальному закладі міста Миколаєва 12 квітня 2023 року близько 22:29 години внаслідок отриманих травм після ДТП.

За версією органу досудового розслідування, дана дорожньо-транспортна пригода настала внаслідок порушення підозрюваним водієм ОСОБА_6 вимог п. п. 10.1, 14.2 «в» Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виниклою дорожньо- транспортною пригодою та наслідками, що настали.

22 травня 2023 року до канцелярії Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла позовна заява та клопотання потерпілого ОСОБА_7 ..

У позовні заяві потерпілий ОСОБА_7 просив визнати його цивільним позивачем у кримінальному провадженні, вжити заходів, щодо забезпечення поданого ним цивільного позову, шляхом накладення арешту на майно підозрюваного за ч.3 ст.286 1 КК України ОСОБА_6 , а саме: 0,54 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також 0,54 частки земельної ділянки площею 0,0902 га, для обслуговування даного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :14:021:0018.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про арешт майна, яке належить підозрюваному за ч.3 ст.286 1 КК України ОСОБА_6 , з метою забезпечення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 , тобто відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Сторона захисту не заперечувала проти задоволення даного клопотання, оскільки задоволення даного клопотання передбачене кримінально процесуальним законодавством.

Вирішуючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя враховує, що п.7 ч.2 ст.131 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч.3 ст.132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Під час розгляду клопотання були досліджені надані матеріали та встановлено, що у власності підозрюваного за ч.3 ст.286 1 КК України ОСОБА_6 знаходиться: 0,54 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також 0,54 частки земельної ділянки площею 0,0902 га, для обслуговування даного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :14:021:0018.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором наведені правові підстави для арешту майна підозрюваного за ч.3 ст.286 1 КК України ОСОБА_6 , у власності якого знаходиться: 0,54 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також 0,54 частки земельної ділянки площею 0,0902 га, для обслуговування даного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :14:021:0018.

При вирішенні питання про арешт даного майна, власником якого є підозрюваний за ч.3 ст.286 1 КК України ОСОБА_6 , слідчий суддя виходить з вимог п.2 ч.3 ст.132 КПК України, відповідно до якого в судовому засіданні прокурором доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту майна, необхідне з потребами досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання щодо арешту вказаного майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.8 ст.170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку, що вартість майна, на яке прокурор просить накласти арешт з метою забезпечення цивільного позову, має співмірний розмір шкоді, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_7 , оскільки відповідно до договору від 24 жовтня 2022 року купівлі продажу 0,54 часток житлового будинку та земельної ділянки, вартість житлового будинку складала 100397 /сто тисяч триста дев`яносто сім/ гривень 75 копійок, а вартість земельної ділянки 6287 /шість тисяч двісті вісімдесят сім/ гривень 46 копійок.

Слідчим суддею не встановлено підстав для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, які визначені частиною першою ст. 173 КПК України, згідно з якою слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати вид заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту нерухомого майна, із забороною його відчуження, а саме: 0,54 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також 0,54 частки земельної ділянки площею 0,0902 га, для обслуговування даного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :14:021:0018, які належать підозрюваному за ч.3 ст.286 1 КК України ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Копію ухвали надіслати для виконання прокурору та іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.310 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1