УХВАЛА

Справа № 569/1925/14-к

1-кс/569/4000/23

05 липня 2023 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне скаргу ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 29 січня 2014 року у кримінальному провадженні №0000022 від 16.01.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суду із скаргою про скасування повідомлення про підозру від 29 січня 2014 року у кримінальному провадженні №0000022 від 16.01.2013 року, в якій просить скасувати повідомлення про підозру від 29 січня 2014 року ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000022 від 16.01.2013 року у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.172, ч.3 ст.176, ч.1 ст.366 КК України.

В обґрунтування скарги вказав, що в 2013 році слідчим СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області було направлено правовласниками програмних продуктів «1С» та «Майкрософт» неправдиві відомості про начебто порушення ТОВ «Українська Мультимедійна спілка» авторських прав на дані програмні продукти, хоча фактично ТОВ «Українська Мультимедійна спілка» була ліцензійним користувачем та на всі програмні продукти мала відповідні підтверджуючі документи.

16 грудня 2013 року ДП «Єврософтпром» було подано заяву про відкликання заяви про порушення авторських прав з викладенням обставин та фактів, де вказано що ТОВ «Українська Мультимедійна спілка» є ліцензійним користувачем та не могло порушити авторські права ДП «Єврософтпром».

23 грудня 2013 року захисником ОСОБА_5 подано клопотання про доручення документів про підтвердження придбання ТОВ «Українська Мультимедійна спілка» програмних продуктів.

29 січня 2014 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.172, ч.3 ст.176, ч.1 ст.366 КК України.

Крім того 31 жовтня 2013 року слідчим ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000023 від 18.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.172 КК України, яка 10 січня 2014 року була скасована прокурором. Враховуючи вищевикладене просить скасувати повідомлення про підозру.

ОСОБА_4 у судове засідання на неодноразову виклики суду не з`явився просив проводити розгляд скарги у його відсутність.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та вказали, що прокурором дотримано вимого КПК України, у підозрі викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , крім того стороною захисту до матеріалів скарги не надано жодних матеріалів які б спростовували факти що мали місце, які зазначаються в підозрі.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі, якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Судом встановлено, що 29 січня 2014 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.172, ч.3 ст.176, ч.1 ст.366 КК України.

Як вбачається із тексту повідомлення про підозру, від 29.01.2014 р. ОСОБА_4 в ньому вказані зміст підозри та правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

За своїм змістом повідомлена 29.01.2014 р. ОСОБА_4 підозра відповідає вимогам ст.277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_4 причетний до вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.172, ч.3 ст.176, ч.1 ст.366 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; висновками експертів № 4-11 від 13.03.2013, № 49 від 27.01.2014, № 48 від 27.01.2014, речовими доказами та документами долученими до матеріалів досудового розслідування; протоколами огляду від 17.09.2012, 15.10.2013, 18.12.2013, 14.01.2013.

Посилання заявника у скарзі на те, що у повідомленні про підозру не повно та викривлено викладені обставини події, на даний час також вважаю безпідставними, керуючись при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Фокс, Кампбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Згідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи, те що повідомлення про підозру ОСОБА_4 , відповідає вимогам ст.ст.276, 277, 278 КПК України, органом досудового розслідування дотримання вимого ст.276-278 КПК України, за таких обставин скарга ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 29 січня 2014 року - задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 276, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 29 січня 2014 року у кримінальному провадженні №0000022 від 16.01.2013 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_18