Справа № 461/4912/23
Провадження № 1-кс/461/3339/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

17.06.2023 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання слідчої відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,?

встановив:

слідчим управлінням ГУНП у Львівській області за процесуального керівництва Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000819 від 30.05.2023, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Слідча відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покликаючись на необхідність забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, з чого вбачається необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів наведених у ньому.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні, кожен окремо, клопотання не заперечили, просили суд застосувати домашній арешт у нічний час.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбаченим у вказаній статті.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Органом досудового розслідування дії підозрюваного кваліфікуються за ч. 3 ст. 369 КК України, за викладених у повідомленні про підозру обставин.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 29.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 30.05.2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 12.06.2023; протоколом огляду мобільного телефону від 12.06.2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 16.06.2023, протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 16.06.2023; протоколом огляду місця події від 16.06.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Отже, обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування засвідчується долученими до матеріалів клопотання доказами зібраним в процесі досудового розслідування, які досліджені слідчим суддею. При цьому, обсяг і зміст наведених доказів підтвердження обґрунтованості підозри, є достатнім, в тому числі для переконання стороннього спостерігача у тому, що підозрюваним могло бути вчинено інкриміноване кримінальне правопорушення.

Таким чином, на даній стадії розслідування слідчим та прокурором наведено переконливі факти та доводи на підтвердження обґрунтованості підозри у скоєнні правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 .

Вагомість наявних доказів того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, з врахуванням обставин встановлених в ході розгляду клопотання, даних про особу підозрюваного, його віку та стану здоров`я, майнового стану, ступеня його соціальних зв`язків, характеру інкримінованого злочину, обсягу та змісту доказів долучених до клопотання, свідчить про достатньо високу ймовірність того, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на інших учасників цього кримінального провадження;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У даному конкретному випадку, ризики визначені ст. 177 КПК України є обґрунтованими, оскільки підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Характер інкримінованого особі правопорушення, санкція статті за якою кваліфіковано дії підозрюваного, дані про його соціальні зв`язки вказують на ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, оцінюючи ризик незаконного впливу на свідків та інших учасників даного кримінального провадження, слідчий суддя враховує положення ст. ст. 23, 94 КПК України, згідно яких суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а жоден доказ не має наперед встановленої сили. Отже, виходячи зі стадії даного кримінального провадження, має місце реальний ризик, впливу на свідків та інших учасників провадження, які станом на момент розгляду даного клопотання не допитані судом.

Крім того, той факт, що на момент розгляду даного клопотання досудове розслідування триває, а отже не зібрані усі докази у межах даного кримінального провадження, не проведений весь комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, вказує на те, що інші ризики наведені слідчим у клопотанні мають місце і є обґрунтованими.

При вирішенні питання застосування запобіжного заходу слідчим суддею беруться до уваги дані про вік, стан здоров`я, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного його соціальні зв`язки та сімейне становище.

Оцінюючи доводи підозрюваного та його захисника щодо застосування домашнього арешту у нічний час, вважаю, що такі обмеження на даному етапі не зможуть гарантувати нівелювання відповідних ризиків, адже на даний час з моменту початку досудового розслідування минув достатньо короткий проміжок часу, а отже не проведений увесь комплекс першочергових слідчих та процесуальних дій. Також, з огляду на короткий час з моменту повідомлення про підозру, не можна однозначно стверджувати про належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Разом з тим, цілодобовий домашній арешт не є перешкодою для отримання медичної допомоги, адже підозрюваний може погодити порядок отримання такої зі слідчим чи прокурором.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи матеріали клопотання та обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги наявність вагомих доказів того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших учасників цього кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, з метою запобігти цим ризикам, приходжу до висновку, що до останнього слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обмеженням права покидати місце постійного проживання цілодобово.

Таким чином, зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 193, 194, 196 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло (місце постійного проживання) цілодобово.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

-не залишати місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні перелік яких буде доведений до підозрюваного слідчим або прокурором;

-здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Строк дії ухвали до 15 серпня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1