Провадження № 1-кп/727/244/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000117 від 31.08.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, пе-редбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України, -

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває кримі-нальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України.

Частиною 2 статті 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Ко-дексу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про про-довження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування заявленого клопотання, прокурор посилалася на те, що ОСОБА_5 об-винувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого умисних майнових злочинів, вчинення яких підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Санкція статті в якій обвинувачується ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі.

Клопотання обґрунтовує тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують необхідність засто-сування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і такі, що зумовлені необхідністю запобіганням спробам - переховуватися від суду, як на тери-торії України, так і за її межами із урахуванням тяжкості вчиненого злочину та пе-редбаченого у разі засудження суворого покарання; - незаконно впливати на потер-пілих, свідків та запобіганню перешкоджати кримінальному провадженню іншим чи-ном вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Зазначає, що у ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки, він є розлучений, що підтверджується копією рішення від 11.03.2015 року, наявного у вільному доступі в реєстрі судових рішень, крім того не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, тому інші запобіжні заходи, що не пов`язані з його триманням під вартою не забезпечать в повній мірі належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Таким чином вважає, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, такі як переховування від суду, неза-конний вплив на свідків та потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Сам обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні запере-чували щодо задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому запо-біжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати обвинуваченій запо-біжний захід не пов`язаний з утриманням під вартою, а саме домашній арешт, поси-лаючись на його необґрунтованість.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 09.03.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було продовжено, а ухвалою Шевчен-ківського районного суду м. Чернівці від 03.05.2023 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У вказаних ухвалах судів зазначено обставини, які стали підставами для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що станом на даний час провадження по справі призначено до судового розгляду по суті, при цьому, суд вважає, що обставини, за якими судом було обрано обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді взяття під варту, не відпали, інших суттєвих обставин, котрі давали б підстави для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

При цьому, суд також враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він об-винувачується, і які відповідно до ст.12 КК України, віднесені до тяжкого та нетяжкого злочинів.

За змістом п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вар-тою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвину-вачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд вважає, що наразі існують ризики, передбачені ст.177 Кримінального проце-суального кодексу України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ри-зиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`я-заних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа під-дається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

При цьому, суд враховує, що запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише на-слідком такого перешкоджання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст.7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європей-ського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06. 1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрю-вати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При цьому, на думку суду, такі ризики як продовження вчинення інших кри-мінальних правопорушень, незаконний вплив на свідків та переховування від суду ціл-ком доведені, а також, з урахуванням особи обвинуваченого, в своїй сукупності свід-чать про очевидну недостатність застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого виду запобіжного заходу.

Інших суттєвих обставин, які б давали підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу судом не встановлені.

Таким чином, з врахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього проце-суальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам останнього вчинити інше кримінальне правопорушення, виникає необхідність в обранні відносно обвинуваче-ного ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, на думку суду, не може запобігти зазначеним ризикам.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді утримання під вартою терміном 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.177, 178, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, -

постановив:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб, обчислюючи строк з 29.06.2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та негайно після її проголо-шення направити начальнику ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Чернівець-кого апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом п`я-ти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1