Справа № 128/2491/23
УХВАЛА

Іменем України

19 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)19.03.2015 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт;

2)05.04.2017 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

3)26.01.2018 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 30 серпня 2019 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 4 місяці 15 днів;

4)09.09.2020 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення, згідно положень ст. 81 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, згідно положень ст. 81 КК України, в якій він просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбуття покарання, оскільки за час відбуття покарання він отримав 3 заохочення, закінчив училище та здобув професію. Вважає, що виправився, на нього вдома чекає сім`я та неповнолітня дитина.

На виконання вимоги суду, зазначеної в ухвалі суду про призначення судового розгляду заяви, установою відбування покарання ДУ «Стрижавська ВК (№81)» було надано особову справу засудженого ОСОБА_5 , характеристику на засудженого, довідку щодо стягнень та заохочень, та відомості про працевлаштування та оплату праці засудженого.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити, а саме звільнити його умовно-достроково, з підстав, що вказані в клопотанні. Суду пояснив, що на нього дійсно 12.07.2023 було накладено стягнення, яке не знято і не погашено, за вилучення мобільного телефону, якого він використував, щоб підтримувати зв`язок з родиною. В установі він не працює, має проблеми зі здоров`ям, закінчив училище, у вільний час займається спортом. Після застосування до нього умовно-дострокового звільнення він оступився, але вважає, що на даний час виправився. Офіціно не одружений, має сина, але дитина зареєстрована за вказівкою матері, він батьківства не визнавав. Бажає побачити сина та лише після звільнення буде будувати плани на майбутнє та ставати на ноги.

Представник установи відбування покарання в судовому засіданні при вирішенні клопотання засудженого підтримав подану установою характеристику на засудженого та пояснив, що адміністрація установи вважає недоцільним застосовувати до ОСОБА_5 ст. 81 КК України, оскільки він не досяг ступеня виправлення, необхідного для умовно-дострокового звільнення. Засудженого він характеризує як такого, що в даній установі має непогашене стягнення, не працює за власним бажанням, не бере участі в самодіяльних організаціях та не проявляє активної участі в інших програмах, що проводяться в установі.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого, оскільки засуджений не довів свого виправлення, оскільки має дисциплінарне стягнення, за час перебування в ДУ «Стрижавська ВК (№81)» не отримав жодного заохочення та не виявляв бажання працевлаштуватися, крім цього, після застосування до нього умовно-дострокового звільнення вчинив новий умисний коричливий злочин під час невідбутої частини покарання.

Вивчивши заяву засудженого, вислухавши його пояснення, з`ясувавши позицію прокурора та представника установи відбування покарань, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вирокомХортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2020 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку засудженому ОСОБА_5 рахується з 20.01.2021, кінець строку відбування покарання - 20.02.2024.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 , наданої установою виконання покарань, вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі за останнім вироком перебуває з 22.01.2021. В державну установу «Стрижавська виправна колонія (№81)» прибув 09.04.2022, де за час відбування покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, заходи заохочення не застосовувались. На виробництві установи не працевлаштований за власним бажанням, намірів щодо працевлаштування не висловлює.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе, під час індивідуальної роботи не прагне до самовдосконалення та не робить висновків з минулого. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу, підтримує відносини із засудженими різної спрямованості. Передбачені законом вимоги персоналу установи виконує, проте в більшості випадків виконує якісно тільки під контролем адміністрації установи. Намагається утримувати в чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійсненню за ними належного догляду та використовуванню їх тільки за призначенням. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для їх виконання. Роботи із благоустрою установи виконує, проте під наглядом адміністрації установи, власної та корисної ініціативи не проявляє.

Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямом «Підготовка до звільнення», проте активної участі у реалізації цієї програми не бере. Навчався в Стрижавському навчальному центрі та отримав освіту за спеціальністю «Електрогазозварник».

Підтримує зв`язки з матір`ю шляхом листування та телефонних розмов, також отримав 30 посилок, 21 передачу. Участі в самодіяльних організаціях не приймає. За характером тихий, спокійний, скритний, не рішучий.

Згідно вироку, суду вину в скоєному злочині визнав, позов не зазначено, виконавчі листи до установи не надходили. Згідно підсистеми «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту ОСОБА_5 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

17.08.2022 комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України за особистою заявою засудженого.

20.02.2023 комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України за особистою заявою засудженого.

15.05.2023 комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як особі, яка не довела свого виправлення.

На профілактичному обліку в установі не перебуває.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 за час відбування покарання не проявив сталої тенденції щодо виправлення, раніше чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності, з них один раз звільнявся умовно-достроково згідно ст. 81 КК України, після чого вчиняв нові кримінальні злочини, що може вказувати на повторність вчинення ним нового злочину після звільнення, належних висновків та позитивних змін, що створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та повернення його до самостійного загальноприйнятого суспільно нормативного життя в суспільстві не проявляє. Також засуджений має непогашене дисциплінарне стягнення за вчинення злісного порушення встановленого порядку відбування покарання, рішенням адміністративної комісії установи було прийнято рішення, що засуджений ОСОБА_5 не досяг ступеня виправлення, визначеного вимогами ст. 81 КК України.

З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень від 12.07.2023 вбачається, що до засудженого було застосовано 3 дисциплінарні стягнення, а саме: 7 діб ДІЗО 14.08.2021, 5 діб ДІЗО 29.11.2021, сувора догана 12.07.2023, а також 3 заохочення 05.07.2021, 22.11.2021, 31.03.2022, жодного заохочення за час перебування ОСОБА_5 в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» не застосовано. Тобто з 31.03.2022 до засудженого не застосовувалося жодного заохочення, натомість було накладено дисциплінарне стягнення.

З наданих довідок про працевлаштування засудженого вбачається, що ОСОБА_5 за період перебування в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» з 09.04.2022 по теперішній час на оплачуваних роботах не був працевлаштований, заробітна плата йому не нараховувалась, також за період з 09.04.2022 по 30.06.2023 заява про вивід на роботу до підприємства не надходила, в зв`язку з чим він не був працевлаштований і оплата праці не проводилась.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи виконання покарання, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та ресоціалізація засудженого - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених, але також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів та безпосередньо кару засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, звільнявся від кримінальної відповідальності з іспитовим строком, а також умовно-достроково, після чого знову вчинняв новий умисні корисливі злочини проти власності. Тобто звільнення від подальшого відбуття покарання не сприяло процесу виправлення ОСОБА_5 та відмови від протиправної поведінки в подальшому.

Суд звертає увагу, що сумлінна поведінка засудженого повинна бути послідовною та тривалою, та при визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого, що має свідчити про виправлення засудженого, а не лише про його бажання звільнитися умовно-достроково.

Бажання звільнитися умовно-достроково не є достатньою підставою для застосування ст. 81 КК України.

А тому враховуючи вищевикладене, в тому числі поведінку ОСОБА_5 під час відбування покарання, що свідчить про відсутність корисної ініціативи в працевлаштуванні, відсутність заохочень за час перебування засудженого в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» та неодноразове накладення дисциплінарних стягнень, одне з яких не знато та не погашено в установленому законом порядку, відсутність чітких планів на майбутнє, які свідчили б про сталий процес виправлення засудженого та належні висновки щодо неприпустимості протиправної поведінки, виправдання засудженим своєї поведінки щодо порушення умов відбування покарання, а також позицію установи відбування покарання, комісія якої відмовила ОСОБА_5 в застосуванні ст. 81 КК України та на даний час вважає недоцільним застосування до нього умовно-дострокового звільнення, а також надану характеристику засудженого, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_5 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково. Тому в задоволенні заяви засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: