Справа № 146/549/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2023 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 13 березня 2023 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городок Ружинського району Житомирської області українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, учасником АТО, особою з інвалідністю, депутатом та потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, не є, проживаючого за адресою: в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09.08.2019 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 2 роки та 12 днів,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому не людському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно ст. 1 п. 14 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство це - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст. 1 п. 17 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство це - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно п. 4, ч. 2, ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як мати (батько) або діти з одного подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Ураховуючи викладене ОСОБА_5 умисно, систематично вчиняє фізичне та психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 , з якою спільно проживає у будинку по АДРЕСА_1 , так як він не одноразово, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи підгрунтя, вчиняв по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 дії виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні вчинення фізичного насильства, тим самим викликав у останньої морально-психологічні страждання. Крім цього, дії ОСОБА_5 по відношенню до ОСОБА_4 супроводжувалися спричиненням тілесних ушкоджень.

Так 17.12.2023 року біля 21:40 год. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання висловлювався в адресу своєї матері ОСОБА_4 нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вказані дії ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» та відповідно до постанови Томашпільського районного суду № 146/138/23 від 01.02.2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Крім того, 24.01.2023 року біля 22:25 год. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання висловлювався в адресу своєї матері ОСОБА_4 нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Крім того, 28.01.2023 року біля 07:00 год. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання висловлювався в адресу своєї матері ОСОБА_4 нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вищевказані дії, які відбувалися 24 та 28. 01.2023 року ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення та відповідно до постанови Томашпільського районного суду № 146/156/23 від 02.02.2023 року та № 146/201/23 від 14.02.2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні даних адміністративних правопорушень та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Крім того, 06.03.2023 року, біля 20:00 год. ОСОБА_5 будучи особою яка раніше вчиняла насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , повторно усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку та у молодому віці, діючи умисно з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на грунті неприязних відносин, вчинив щодо своєї матері ОСОБА_4 фізичне насильство, яке виразилося у тому, що він умисно кулаком своєї правої руки наніс один удар останній у область голови з лівої сторони та дії психологічного насильства, що виразилися у словесних образах нецензурною лайкою та демонстрації своєї фізичної переваги тим самим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Систематичні протиправні дії ОСОБА_5 презвели до психічних страждань ОСОБА_4 та погіршення якості її життя, вона перебуває у пригніченому тривожному стані та хоче захиститися від насильства сина.

Таким чином ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст.126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_5 , вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом, та характеризуючими матеріалами.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого та характеризуючими даними.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 пояснив, що не одноразово коли вживав алкоголь вчиняв сварки та застосовував фізичну силу по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 . Вказав, що періодично зловживає спиртними напоями. В скоєному щиро розкаявся.

Дії ОСОБА_5 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є не тяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання, обставини, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується негативно, на обліку у психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з 2021 року, вину визнає, також, суд враховує і досудову доповідь органу пробації, з якої вбачається, що на думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді арешту строком на 5 місяців, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої сторони.

З клопотанням про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу сторона обвинувачення не зверталася.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат у справі немає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 5 (п' ять) місяців.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1