Справа № 396/778/23
Провадження № 1-кп/396/212/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2023 року м. Новоукраїнка
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одруженого, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, не працюючого, не військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України,
15.02.2023 після обідній час, (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, користуючись корисливим мотивом, в період дії воєнного стану введеного указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 24.02.2022 строком на 30 діб; строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, з 25.04.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 та з 25.05.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, з 23.08.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, строком на 90 діб, згідно з Указом Президента України № 8189/2022 від 08.11.2022, затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України» №2738-ІХ від 16.11.2022, продовжено Указ Президента України від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 19.02.2023, строком на 90 діб, перебуваючи біля магазину ТОВ «ДНК ГРУПП» (Копілка), що розташований за адресою вул. Центральна, 138 с. Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області зустрів свого знайомого ОСОБА_6 та попрохав останнього завести до його місця проживання, що за адресою АДРЕСА_1 . Далі, ОСОБА_5 перебуваючи в салоні автомобіля марки ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_6 , під час руху до місця проживання ОСОБА_5 , останній помітив на задньому сидінні мобільний телефон торгової марки «Samsung Galaxy A04» чорного кольору, імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , серійний номер: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , вартістю 4 099,50 грн. В цей час у ОСОБА_5 виник раптовий умисел на вчинення крадіжки вищевказаного мобільного телефону. Користуючись тим, що його дії є не поміченими фактичним користувачем автомобіля ОСОБА_6 та іншими особами, які знаходились в автомобілі, шляхом вільного доступу, ОСОБА_5 взяв до рук мобільний телефон та сховав його до кишені своєї куртки. ОСОБА_6 привіз ОСОБА_5 до його місця проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , після чого ОСОБА_5 переніс викрадений ним мобільний телефон до свого місця проживання, вимкнув його, діставши з мобільного телефону сім-карту оператора «Київстар» та викинув її. 20.03.2023 ОСОБА_5 вищевказаний мобільний телефон передав своєму знайомому ОСОБА_7 для подальшого збуту викраденого мобільного телефону, при цьому завіривши останнього в правомірності його дій. Збувши викрадене майно, ОСОБА_7 отримав за нього грошові кошти в сумі 1220 грн, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 4 099, 50 грн. Шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, надав змістовні пояснення. Зокрема пояснив, що дійсно 15.02.2023 року зустрів свого знайомого ОСОБА_6 та попрохав останнього завести до свого місця проживання, перебуваючи в салоні автомобіля помітив на задньому сидінні мобільний телефон, який належав ОСОБА_4 та викрав його, який в подальшому передав ОСОБА_7 для подальшого збуту. У вчиненому розкаявся, зробив належні висновки.
Потерпіла ОСОБА_4 під час судового розгляду пояснила, що вона з дитиною, в користуванні якої був викрадений мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A04» чорного кольору, приїхала на автомобілі ОСОБА_6 до своїх знайомих. Мобільний телефон дитина залишила на задньому сидінні автомобіля. ОСОБА_6 кудись виїздив автомобілем, а невдовзі після того, як повернувся відвіз їх з дитиною додому. Вже вдома вона та дитина почали шукати мобільний телефон. ОСОБА_6 сказав їй що підвозив знайомого ОСОБА_5 , але він не міг запідозрити останнього у крадіжці. Через кілька днів виявилося, що мобільний телефон дійсно викрав ОСОБА_5 . Наразі вказаний мобільний телефон зберігається у відділі поліції до вирішення питання про його долю.
Враховуючи, що учасники судового розгляду визнали недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, - суд, зі згоди учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даними нормами.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
Дії ОСОБА_5 , який вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності до вимог ст.ст. 50 і 65 КК України, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину як обставини, які пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено. При цьому суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не працює та вивчивши досудову доповідь, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті закону, яку він порушив, з застосуванням вимог ст.ст.75,76 КК України.
Під час досудового розслідування до обвинуваченого не був застосований запобіжний захід, клопотань про застосування запобіжного заходу учасники судового розгляду не заявляли.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати, які пов"язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 755/1166-23-27 у сумі 955 гривень 92 копійки необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком випробування тривалістю 1 рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: - паперову коробку з-під мобільного телефону торгової марки «Samsung Galaxy A04», мобільний телефон торгової марки «Samsung Galaxy A04» чорного кольору які було передано в камеру зберігання Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, - повернути потерпілій ОСОБА_4 після набрання вироком чинності;
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати, які пов"язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 755/1166-23-27 у сумі 955 гривень 92 копійки на користь держави.
Запобіжний захід до набрання вироком чинності не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1