Справа № 530/912/23
Номер провадження 1-кп/530/134/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" серпня 2023 р. м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в залі суду, в місті Зіньків, Полтавської області кримінальне провадження №0000126від 09.06.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, особа з інвалідністю 3 групи, не одружений, раніше судимого вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 13.06.2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України до 140 годин громадських робіт , -

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08.06.2023 близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у кухні будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки із ОСОБА_5 , умисно завдав в область голови останнього одного удару фаянсовою тарілкою, в результаті чого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в тім`яно-потиличній області голови, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №192 від 10.06.2023 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, за обставин, зазначених в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно все так і відбулося, у скоєному щиросердечно розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання з`явився, просив також суворо не карати його брата , оскільки на сьогодні вони між собою примирились .

Захисник ОСОБА_6 просив суд призначити мінімальне покарання посилаючись на обставини справи, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та думку потерпілого які між собою примирились та є рідними братами .

Окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , вона підтверджується: матеріалами кримінального провадження , які були досліджені в судовому засіданні, а саме , витягом з ЄРДР від 09.06.2023 року , рапортом чергового від 08.06.2023 року , протоколом прийняття заяви від ОСОБА_5 , протоколм огляду місця події з фото таблицями , постановою про визнання і приєднання речових доказів по справі , квитанцією про отримання речових доказів , поясненнями , постановою про призначення судово - медичної експертизи , висновоком експерта № 192 відносно ОСОБА_5 ,протоколм допиту потерпілого , протоколом проведення слідчого експерименту від 09.06.2023 року з відео диском ,постановою про призначення додаткової судової медичної експертизи від 09.06.2023 року , висновоком експерта № 193 , протоколм слідчого експерименту від 09.06.2023 року , з відео диском , постановою про признгаченням додаткової судово- медичної експертизи , висновком експерта № 194 , протоколами допиту свідків та іншими матеріалами які характеризують особу обвинуваченого а також вироком Зіньківського районного суду від 13.06.2023 року яким ОСОБА_4 було засуджено до 140 годин громадяських робіт .

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні письмові докази та документи, показання потерпілого - суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які є взаємопов`язаними, повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості обвинуваченого.

Своїми умисними та протиправними діями, які виразилися в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Разом з цим, при призначенні покарання суд також враховує і наступне. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи вищевикладене, при призначенні обвинуваченому міри покарання судом враховується те, що кримінальне правопорушення вчинене ним відноситься до кримінальних проступків. Його негативне ставлення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та обставини що обтяжують покарання: вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах . Судом враховується також позицію потерпілого, який вказав, що ніяких претензій немає до обвинуваченого . Те , що обвинувачений раніше судимий, тому на переконання суду основне покарання йому слід призначити покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного судом ОСОБА_4 покарання за даним вирокомчастково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 13.06.2023 року за ч.1 ст.125 КК України у виді 140 (ста сорока) годин громадських робіт і вважати ОСОБА_4 остаточно засудженим до 200 (двохсот) годин громадських робіт.

До вступу цього вироку в законну силу ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Зіньківський районний суд, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1