Справа № 216/3368/23
Провадження № 1-кп/216/545/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000020 від 06 лютого 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Олександрівка Херсонської області, громадянина України, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, дітей чи осіб похилого віку на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого: 10.02.2023 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 29 листопада 2022 року у денний час доби знаходився за місцем свого мешкання, де використовуючи свій мобільний телефон марки iPhone - Apple 6S, сірого кольору, з сім-картою НОМЕР_1 , у мобільному додатку «Фейсбук» побачив оголошення про виготовлення та продаж посвідчення водія. Після чого, ОСОБА_3 , маючи на меті отримати посвідчення водія категорії «В», знаючи про встановлений законом порядок отримання посвідчення водія, яке відповідно до ч. 2 ст. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску до керування транспортним засобом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340, є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортним засобом, при цьому, усвідомлюючи, що він не має передбачених діючим законодавством підстав на його отримання та використання, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на пособництво в підробленні посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою його подальшого використання. У спеціальному додатку для спілкування користувачів мобільного додатку «Viber» приблизно о 17.00 годині 29.11.2022 домовився з невстановленою особою (відомості щодо якої виділені в окреме провадження) за грошову винагороду у сумі 6000,00 гривень про виготовлення підробленого посвідчення водія із зображенням власної фотокартки, а також його анкетних даних: прізвищем, ім`ям та по-батькові « ОСОБА_3 », тобто підробити посвідчення, яка погодилась його виготовити, з метою подальшого використання посвідчення ОСОБА_3 .

Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на пособництво в підробленні посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою його подальшого використання, 29.11.2022 о 17.00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, у спеціальному додатку для спілкування користувачів соціальної мережі «Viber», переслав невстановленій в ході досудового розслідування особі засоби вчинення кримінального проступку, а саме: одну фотокартку з його зображенням розміром 3х4 см, для подальшого її поміщення на водійське посвідчення, свої повні анкетні дані, з метою їх подальшого використання, та зразок власного підпису.

Таким чином, ОСОБА_3 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, надавши невстановленій дізнанням особі (відомості щодо якої виділені в окреме провадження) власні анкетні дані та власну фотокартку, домовився з невстановленою досудовим розслідування особою про перерахування грошової винагороди в сумі 6000,00 гривень при отриманні ним підробленого посвідчення у відділені «Нової пошти» за допомогою послуги «післясплата». Своїми діями ОСОБА_3 створив сприятливі умови для доведення невстановленою досудовим розслідуванням особою злочинного наміру щодо здійснення підроблення посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Після цього, невстановлена в ході досудового розслідування особа (відомості щодо якої виділені в окреме провадження) в невстановлений в ході досудового розслідування час, місці, використовуючи отриману від ОСОБА_3 фотокартку розміром 3х4 см з його зображенням та анкетних даних останнього, виготовила посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документу за № СЕ-19/104-23/1311-ДД від 18.01.2023, усі зображення лицьового та зворотного боків посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виготовлені способом струминного друку за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу струминного принтера.

Далі, 06.12.2022 невстановлена в ході дізнання особа, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням відділенні поштового зв`язку «Нова Пошта», за грошову винагороду в сумі 6000 гривень, переслала ОСОБА_3 завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 , заповнене на ім`я « ОСОБА_3 », яке останній, отримавши 08.12.2022 у відділенні № 22 поштового зв`язку «Нова пошта», розташованого за адресою м. Кривий Ріг, вулиця Алмазна, 1А, почав зберігати при собі з метою подальшого його використання.

Згідно відповіді з ТСЦ МВС №1243 РСЦ МВС в Дніпропетровській області від 24.01.2023 №31/4-1243-118 в ЄДР МВС ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видавалось посвідчення водія серії НОМЕР_3 з правом керування транспортним засобом категорії «В», яке в подальшому було вилучено. Посвідчення водія серії НОМЕР_2 з правом керування транспортними засобами категорії «В» видавалось на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, згідно висновку експерта №СЕ-19/104-23/1311-ДД, бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , виданий 01.12.2022, заповнений на ім`я « ОСОБА_3 », не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками: пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження за ч. 1 ст. 394 КПК України та подав до суду відповідну заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , тому сумнівів у добровільності та істинності його позиції в суду не виникло.

За встановлених обставин розгляд обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження.

З огляду на наведене, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , останній беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно та не оспорюються учасниками судового провадження, тому винуватість ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченням доведена поза будь-яким розумним сумнівом.

Ураховуючи викладене, зазначені дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинене діяння, яке згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

При цьому відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, на обліку лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебував та не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно (а.к.п. 56-64).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, мотиви, спосіб, обстановку та наслідки їх вчинення, ставлення обвинуваченого до скоєного, наведені дані про його особу, зокрема, вік, відсутність офіційної роботи, наявність судимості, наявність однієї пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин.

Ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі та визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком і вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2023 року, яким ОСОБА_3 було засуджено за ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік й на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

При цьому, зважаючи на характер і ступінь тяжкості вчинених діянь, а також на перед і пост кримінальну поведінку останнього, який раніше судимий, має зареєстроване й постійне місце проживання, беззаперечно визнає свою вину у вчиненні вказаного проступку та дійсно щиро кається, тобто наявність такої сукупності обставин, яка істотно знижує ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого та із достатньою переконливістю свідчить про позитивну перебудову його свідомості й реальну можливість виправлення без відбування призначеного покарання, суд вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуваннямна підставі ст. 75 КК України, але в умовах здійснення належного контролю за його поведінкою й виконанням покладених на нього судом обов`язків під час такого звільнення, а також застосуванням протягом іспитового строку соціально-виховних заходів, необхідних для його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру вчинених діянь, їх небезпечності й даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений ОСОБА_3 належною поведінкою протягом іспитового строку довів своє виправлення.

Речові докази - відсутні.

Процесуальні витрати - відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2023 року визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1