1Справа № 335/4543/23 1-кп/335/641/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2022 за № 0001000 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який є громадянином України, не одружений, дітей на утриманні не має, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 26.12.2022 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 249 КК України, до штрафу у розмірі 17 000 грн., який сплачено 31.12.2022;

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 01.03.2023, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення «Положення про дозвільну систему» без передбаченого законом дозволу, придбав вибуховий пристрій військового призначення, а саме, бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1, яку в подальшому незаконно зберігав за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , до 01.03.2023.

01.03.2023, в ході проведеного санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено вищевказаний вибуховий пристрій, а саме бойову ручну оборонну осколкову гранату Ф-1.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме, придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування, 26.05.2023, між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним на той час ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин, які викладені у повідомленні про підозру.

Сторони в угоді погодили покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням до нього положень ст. ст. 75, 76 КК України, та звільненням його від відбування покарання строком на 1 рік. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду, яка укладена між ним та обвинуваченим, просив її затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, вирішити питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні та стягнути з обвинуваченого витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а також пояснив, що під час укладення угоди діяв добровільно, розуміє свої права та наслідки укладеної угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості судом.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що угода укладалася у його присутності, за ініціативою його підзахисного, вона відповідає вимогам КПК України та КК України, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд доходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, а також тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно ст. 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, та його дії судом кваліфіковані, як придбання та зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, суд також визнає обставиною, що пом`якшує покарання, те, що обвинувачений ОСОБА_6 приймає безпосередню участь у відсічі збройної агресії російської федерації.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше хоча і судимий, разом з тим призначене йому судом покарання у виді штрафу відбув, не одружений, дітей на утриманні не має, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання, у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. ст. 75,76 КК України.

Такий вид покарання, на переконання суду, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін угоди або інших осіб.

При цьому, у ході допиту обвинуваченого судом з`ясовано, що він цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, що також було узгоджено прокурором та обвинуваченим у п. 6 вказаної угоди.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була проведена комплексна хіміко-вибухо-технічна експертиза, і висновок експерта №КСЕ-19/108-23/3058-ВТХ/ФХВР від 07.04.2023 покладено в основу обвинувачення, то процесуальні витрати в сумі 1887 грн. 80 коп. на залучення експерта підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Разом із тим, суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 витрат на проведення судової трасологічної експертизи, оскільки згідно висновку експерта в цій галузі, слідів папілярних узорів на вилученому предметі не встановлено, а тому цей висновок є неналежним доказом у кримінальному провадженні та в основу обвинувачення не може бути покладений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, що укладена 26.05.2023 між прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним (наразі обвинуваченим) ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001000 від 24.10.2022.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки на період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення комплексної хіміко-вибухо-технічної експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійки.

Після набрання вироком суду законної сили, уламки корпуса бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, підривача УЗРГМ-2 та ручної димової гранати чорного диму РДГ-2Ч, які передані на зберігання до камери речових доказів ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинувачуваним про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі п. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Повний текст вироку після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1