Справа № 741/1226/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/725/23
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

31 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Розглянула в письмовому провадженні в м. Чернігові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Мрин Носівського району Чернігівської області, громадянину України, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , фактично проживаючому по АДРЕСА_2 , раніше судимому, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 20 жовтня 2023 року, з визначенням застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та визначенням кола обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Задовольняючи клопотання прокурора суд вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що у співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваного, який шість разів не прибув в судові засідання без поважних на те причин, примусові приводи не виконувались через відсутність обвинуваченого за місцем проживання, тому жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати та відмовити прокурору в задоволенні клопотання про обрання йому запобіжного заходу в виді тримання під вартою.

Мотивує тим, що суд безпідставно вказав, що він умисно ухилявся від суду та не з`являвся в судові засідання, адже в матеріалах провадження маються клопотання його захисника від 10 листопада 2022 року, 25 січня 2023 року, 23 березня 2023 року, 24 травня 2023 року та 26 липня 2023 року про відкладення судових засідань у зв`язку з його перебуванням на лікарняному. Вказані клопотання завчасно подавались суду та містили докази на підтвердження того, що він дійсно перебуває на лікарняному.

Щодо невиконання приводів працівниками поліції, то вказує на те, що він офіційно та постійно працює в філії «Ніжинського лісового господарства» ДП «Ліси України», місце його роботи відоме правоохоронним органом, тому вони могли виконати привід. У разі коли вони приходили до нього додому в робочий час, то він був на роботі. До роботи від завжди дістався не ховаючись, у вихідні та святкові дні перебував вдома, проте, жодного разу не зустрічав працівників поліції, на яких був покладений обов`язок щодо його приводу.

Таким чином, задовольняючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу, суд першої інстанції був не об`єктивним, оскільки не звернув уваги на викладені обставини, не навів достатніх і належним мотивів, посилався на обставини, які не підтверджені належними і допустимими доказами, і як наслідок, постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник заявили клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Обвинувачений ОСОБА_5 в поданій апеляційній скарзі не просив апеляційний розгляд проводити за його обов`язкової участі, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 також не подав суду клопотання про бажання приймати участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, а тому на підставі ч. 2 ст. 422-1 КПК України, було вирішено провести розгляд без виклику сторін.

Матеріали кримінального провадження перебувають в суді першої інстанції, оскільки судовий розгляд триває, а тому на підставі ч. 1 ст. 406 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу та ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження.

Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового розгляду регламентується положеннями статті 331 КПК України, у порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу, з урахуванням особливостей судового розгляду кримінального провадження, а тому обґрунтованість підозри, коли складений обвинувальний акт і відбуватиметься перевірка доведеності чи недоведеності обвинувачення, апеляційним судом перевірятися не може, оскільки це буде прямим втручанням апеляційної інстанції в розгляд обвинувачення судом першої інстанції.

Як убачається з наявних матеріалів, у провадженні Носівського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 286-1 КК України.

У судові засідання, призначені на 24 березня, 25 травня та 27 липня 2023 року ОСОБА_5 не прибув не зважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення повісток з врученням рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Привід обвинуваченого на 24 березня 2023 року не був виконаний, так як обвинувачений перебував на лікарняному.

Привід обвинуваченого на 27 липня 2023 року не був виконаний, у зв`язку з тим, що обвинувачений хворий, зі слів матері стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє йому брати участь у судовому засіданні.

Згідно зі складеними в ході виконання ухвал про привід матеріалами, місце перебування обвинуваченого встановити не представилось можливим, оскільки за місцем проживання обвинувачений відсутній, до будинку працівників поліції не допустили.

Загалом, ОСОБА_5 шість разів не з`явився до суду першої інстанції на розгляд справи.

Колегія суддів не заперечує того факту, що захисник обвинуваченого надавав суду копії лікарняних листів. Разом з тим, стороною захисту, в тому числі і самим обвинуваченим не було надано суду жодної довідки про те, що ОСОБА_5 дійсно перебував на лікуванні, де б був вказаний термін його перебування на лікарняному, був вказаний діагноз та зазначено, що за станом здоров`я він не міг приймати участь у судовому засіданні.

З тих підстав, що при виконанні примусових приводів не вдалось встановити місце знаходження (перебування) обвинуваченого, а сам він ухилявся від явки до суду, ухвалою суду він був оголений в розшук.

27 липня 2023 року ухвалою суду був наданий дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу до Носівського районного суду Чернігівської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

На виконання ухвали суду 22 серпня 2023 року об 11 годині 15 хвилин ОСОБА_5 був затриманий.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

У судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений та його захисник вказували про те, що причиною неприбуття ОСОБА_5 в судові засідання стало несвоєчасне його повідомлення про час та день судового розгляду. Однак, такі твердження сторони захисту спростовуються доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, з яких вбачається, що всі учасники кримінального провадження належним чином повідомлялись про дати судових засідань, обвинуваченому були вручені судові повідомлення під розписку, а також про час та місце наступного судового засідання він повідомлявся безпосередньо в судовому засіданні, однак на виклики не прибував.

Більш того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, своєю поведінкою та діями сприяти як найшвидшому судовому розгляду, чого в діях апелянта не вбачається.

Фактично з січня 2022 року обвинувачений ухиляється від явки до суду з різних причин, що розцінюється колегією суддів, як зловживання, оскільки навіть до апеляційного скарги ОСОБА_5 не було надано даних про те,що він хворів, чим хворів, у зв`язку з чим не міг приймати участь в судових засіданнях, а також не надав доказів тому, чому всі лікарняні ним були отримані безпосередньо перед датою судового розгляду.

Стверджуючи, що працівники поліції при здійсненні приводу мали можливість розшукати його за місцем роботи, не приймаються до уваги, оскільки працівники поліції виконували ухвалу суду, в якій була зазначена домашня адреса обвинуваченого. Більш того, в одному випадку матір ОСОБА_5 не пустила працівників поліції пояснивши, що обвинувачений хворіє і за станом здоров`я не може приймати участь в судовому засіданні, в іншому випадку без жодних пояснень працівники поліції не були допущені до будинку. Оскільки на той час обвинувачений не був оголошений в розшук, то працівники поліції не мали права займатись розшуком особи, яку вони мали доставити до суду шляхом примусового приводу.

Проаналізувавши встановлені вище обставини, враховуючи пояснення сторони захисту про причини неявки ОСОБА_5 в судові засідання, колегія суддів приходить до висновку, що останній безпідставно ухилявся від явки до суду, що свідчить про неналежне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, виходячи з мети застосування запобіжного заходу, що викликало необхідність в заміні раніше обраного запобіжного заходу на більш суворий тримання під вартою.

Усі наведені обвинуваченим обставини були враховані слідчим суддею, але вони не спростовують тих встановлених обставин та даних про особу ОСОБА_5 , обставин його неналежної процесуальної поведінки та ставлять під сумнів виконання всіх покладених на нього процесуальних обов`язків у разі відмови в обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою або ж при обранні іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-406, 407, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2023 року про обрання обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її постановлення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9