ЄУ № 712/5348/23
Провадження №1-кп/712/590/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005863 від 18.08.2018, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Мишельовка Усольського району Іркутської області, російська федерація, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005863 від 18.08.2018, відносно ОСОБА_9 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_9 відповідно до наказу головного лікаря Черкаського обласного дитячого багатопрофільного санаторію «Сосновий бір» Черкаської обласної ради від 29.09.2017 № 175-к/тр, призначена на посаду завідувача третього педіатричного відділення Черкаського обласного дитячого багатопрофільного санаторію «Сосновий бір», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Мечнікова, 25.

Відповідно до п. 52 «Лікар-педіатр» розділу «Професіонали» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 78 «Охорона здоров`я», затвердженого наказом МОЗ України від 29.03.2002 № 117, керується чинним законодавством України про охорону здоров`я та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, організацію педіатричної допомоги. Застосовує сучасні методи профілактики, діагностики лікування, реабілітації та диспансеризації хворих дітей та підлітків. Надає швидку та невідкладну медичну допомогу хворим. Здійснює нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів. Проводить консультації за направленнями лікарів інших спеціальностей. Бере участь у проведенні протиепідемічних заходів у разі виникнення осередку інфекції. Дотримується принципів медичної деонтології. Керує роботою середнього медичного персоналу. Планує роботу та проводить аналіз її результатів. Веде лікарську документацію. Бере активну участь у поширенні медичних знань серед населення. Постійно удосконалює свій професійний рівень.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.9, 2.18, 2.22, 2.23, 2.24, 2.27, 2.30, 2.32, 2.36 Посадової інструкції завідувача педіатричного відділення (лікаря-педіатра) Черкаського обласного дитячого багатопрофільного санаторію «Сосновий бір» від 07.05.2015, затвердженої виконувачем обов`язків головного лікаря Черкаського обласного дитячого багатопрофільного санаторію «Сосновий бір» Черкаської обласної ради, ОСОБА_9 зобов`язана здійснювати керівництво та контроль за роботою підлеглого персоналу; організовувати роботу всього підлеглого персоналу; забезпечувати виконання у відділенні лікувального процесу відповідно до існуючих вимог; здійснювати прийом пацієнтів з оформленням відповідної документації та виставляти попередній діагноз у встановлені терміни; проводити заняття по підвищенню кваліфікації з середнім та молодшим медичним персоналом, навчати їх методам надання невідкладної медичної допомоги; застосовувати сучасні методи діагностики, профілактики і лікування, впроваджувати нові методи, наукову організацію праці; здійснювати нагляд за побічними реакціями призначених лікарських засобів, методі лікування; надавати інформацію пацієнтам та відповідальним за них особам про механізм дії, побічні ефекти та можливі ускладнення призначеного лікування або методи обстеження, та отримувати проінформовану згоду; надавати швидку та невідкладну медичну допомогу при невідкладних станах у дітей; негайно інформувати головного лікаря про всі надзвичайні ситуації у відділенні, які порушують нормальний режим роботи, погіршують умови перебування пацієнтів та персоналу відділення або можуть становити загрозу здоров`ю та життю людини; негайно інформувати головного лікаря про травмування, або захворювання дитини під час перебування в санаторії, яке вимагає переведення в інший лікарняний заклад, або подальшого лікування лікарями-спеціалістами інших профілів; здійснювати контроль якості надання медичної допомоги у відділенні.

Відповідно до п. 5.9 Посадової інструкції завідувача педіатричного відділення (лікаря-педіатра) Черкаського обласного дитячого багатопрофільного санаторію «Сосновий бір» від 07.05.2015, затвердженої виконувачем обов`язків головного лікаря Черкаського обласного дитячого багатопрофільного санаторію «Сосновий бір» Черкаської обласної ради, ОСОБА_9 повинна знати показання та протипоказання до застосування лікарських засобів фізичних факторів та механізм їх дії, вплив їх на основні патологічні процеси і функції різних органів і систем дитячого організму.

Відповідно до Алгоритму дій персоналу при наданні допомоги при зверненні дитини під час нічного чергування, в вихідні та святкові дні, при відсутності лікаря, затвердженого наказом головного лікаря ЧОБД санаторію «Сосновий Бір» від 19.09.2016 №59, після здійснення дзвінка завідуючому відділенням отримується його призначення, яке фіксується у журналі передачі змін.

Так, 17.08.2018 о 22 годині 21 хвилині ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , отримала вхідний дзвінок на власний номер мобільного телефону НОМЕР_1 від чергової сестри медичної палатної третього педіатричного відділення Черкаського обласного дитячого багатопрофільного санаторію «Сосновий бір» ОСОБА_10 , яка повідомила про те, що дівчинка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на лікуванні в ЧОБД санаторій «Сосновий Бір», звернулася до чергової медсестри зі скаргами на сильний головний біль, при цьому перебувала у збудженому стані, артеріальний тиск становив 140/60 мм. рт.ст., пульс 100 ударів за хвилину. З огляду на вказане, завідувач третього терапевтичного відділення Черкаського обласного дитячого багатопрофільного санаторію «Сосновий бір» ОСОБА_9 , дала вказівку медичній сестрі ОСОБА_10 взяти в неї в кабінеті належний їй лікарський засіб «Корвалол» та дати дівчині випити 15 крапель вказаного препарату, достовірно знаючи, що останній у специфікації лікарських засобів вказаного медичного закладу відсутній та що відповідно до інструкції до вказаного препарату його не слід застосовувати у педіатричній практиці, тобто даний лікарський засіб не визначався, як лікарський засіб, який можна застосовувати при лікуванні дітей (осіб, які не досягли 18-річного віку) і відповідно не було проведено жодного клінічного дослідження із залученням дітей, в ході якого була б досліджена фармакодинаміка та фармакокінетика серед дітей.

Після прийому лікарського засобу «Корвалол» стан ОСОБА_11 не покращився та о 22 годині 43 хвилини за вказівкою лікаря ОСОБА_9 , медичною сестрою ОСОБА_10 викликано швидку медичну допомогу.

На момент приїзду бригади медиків Черкаської станції швидкої медичної допомоги о 23 годині 02 хвилини, ОСОБА_11 перебувала без свідомості, об`єктивним оглядом стан оцінено, як дуже важкий, термінальний загальний стан, кома за шкалою Глазго 6-7 балів. Дитину ОСОБА_11 переміщено до карети швидкої медичної допомоги, паралельно викликано реанімаційну бригаду медиків. Проведені реанімаційні заходи позитивного результату не дали, в зв`язку з чим 18.08.2018, о 00 годин 00 хвилин, констатовано біологічну смерть ОСОБА_11 у віці 13 років.

Відповідно до висновку експерта від 10.10.2018 № 03-01/720/88 причиною смерті ОСОБА_11 є анафілактоїдна реакція з розвитком синдрому дисимінованого внутрішньосудинного згортання, яка привела до поліорганної недостатності. Вищевказана анафілактоїдна реакція могла виникнути від попадання в організм фенобарбіталу, який було виявлено при судово-токсигологічному дослідженні в шлунку та його сліди в тканині печінки і нирки померлої. Наявність в шлунку фенобарбіталу може свідчити про те, що фенобарбітал (як окрема речовина, або в складі якогось лікарського засобу) поступив в організм через рот.

Відповідно до висновку експерта від 15.03.2019 № 04-01/07 у складі лікарського засобу «Корвалол», який надавався ОСОБА_11 незадовго до її смерті, міститься 18,26 мг фенобарбіталу в 1 мл розчину. Для спричинення анафілактоїдної реакції у ОСОБА_11 могла бути достатньою кількість вжитого препарату фенобарбітал, що обчислюється міліграмами або й навіть долями міліграму. Медичних показань для призначення медичного препарату «Корвалол» не було.

Відповідно до висновку експерта від 15.01.2023 № 08-150/2021/пп враховуючи клінічну картину, що розвинулася у дитини ОСОБА_11 (головний біль, різко підвищений артеріальний тиск, психо-моторне збудження, шаткість ходи тощо), призначення медичного засобу «Корвалол» відбувалося не за показаннями, які визначені виробниками та без урахування протипоказань. Призначення корвалолу не відповідало вимогам до надання медичної допомоги у таких випадках.

Відповідно до висновку експерта від 08.03.2023 № 22 безпосередньо причиною смерті ОСОБА_11 стала анафілактична (анафілактоїдна) реакція з розвитком дисимінованого внутрішньо-судинного згортання крові та поліорганної недостатності. Надання первинної медичної допомоги ОСОБА_11 працівниками ЧОБД санаторій «Сосновий Бір» відбувалося вірно, за виключенням призначення медичного препарату «Корвалол», якого не слід використовувати в педіатричній практиці і який не входив до специфікації ЧОБД санаторій «Сосновий Бір».

Таким чином, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді завідувача третього педіатричного відділення Черкаського обласного дитячого багатопрофільного санаторію «Сосновий бір», у період часу з 22 години 21 хвилин до 22 години 43 хвилин 17.08.2018 неналежно виконувала свої професійні обов`язки, внаслідок недбалого ставлення до них, а саме не оцінивши належним чином стан пацієнта, призначила заборонений до застосування у педіатричний практиці лікарський засіб «Корвалол», що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті неповнолітньої ОСОБА_11 .

Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 140 КК України, а саме неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому.

В ході судового розгляду кримінального провадження захисник обвинуваченої ОСОБА_6 заявив клопотання, в якому просив звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 140 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, закрити кримінальне провадження, цивільний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без розгляду. В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що інкримінований ОСОБА_9 злочин класифікується за ст. 12 КК України як нетяжкий злочин, вчинений 18.08.2018. З моменту вчинення даного злочину станом на день ухвалення судового рішення минуло більше п`яти років, ОСОБА_9 погоджується на звільнення від кримінальної відповідальності, а тому є підстави дане клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, оскільки дійсно на день розгляду справи минув встановлений законом строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували проти клопотання захисника обвинуваченої, просили відмовити у його задоволенні.

Обвинувачена ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримала клопотання захисника та просила звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Надала письмову заяву, в якій зазначила, що не заперечує щодо звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Вину у кримінальному провадженні не визнає.

Представник цивільного відповідача у судовому засіданні проти закриття кримінального провадження не заперечувала.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов до такого висновку.

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

При встановленні підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, суд, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до частини восьмої цієї статті, закриття кримінального провадження не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише такий сплив відповідного строку давності, який закінчився до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості. Таким чином строк давності продовжує спливати і в період досудового розслідування, і протягом судового розгляду кримінального провадження, і навіть після оголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх сплив. Отже, якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, у якій стадії кримінального процесу знаходиться кримінальне провадження щодо цієї особи.

Отже суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, яке мало місце 17.08.2018 в період часу 22 год. 21 хв. до 22 год. 43 хв.

Санкцією ч. 2 ст. 140 КК України в редакції, що діяла станом на 17.08.2018, передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з п.3 ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції чинній на момент вчинення злочину) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Відомості про оголошення обвинуваченої в розшук, чи вчинення нею нового кримінального правопорушення в період з 17.08.2018 до дня розгляду даної справи суду не надані.

Обвинуваченій ОСОБА_9 судом роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою обставиною та роз`яснено суть обвинувачення, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, право на судове провадження в повному обсязі в загальному порядку, однак ОСОБА_9 наполягала на закритті даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, яке є нетяжким злочином та вчинене 17.08.2018, відтак, сплинув, передбачений п. 3 ч.1 ст. 49 КК України, п`ятирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, встановивши відсутність підстав для відмови у задоволенні клопотання, суд, за наявності згоди обвинуваченої ОСОБА_9 , приходить до висновку про необхідність її звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.140 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

При вирішення питання про закриття справи суд не вправі вирішувати питання про винність особи, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Відносно заявленого потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 цивільного позову до ОСОБА_9 , Черкаського обласного дитячого багатопрофільного санаторія «Сосновий бір» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позови не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і під час розгляду в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільним позивачам їх право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлені потерпілими цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди необхідно залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позовів в порядку цивільного судочинства.

Щодо питання про розподіл процесуальних витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Частиною 1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 закрито на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 на нереабілітуючих підставах і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє останню від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати додаткової комісійної судово-медичної експертизи, проведеної у Бюро судово - медичної експертизи Житомирської обласної ради, відповідно до висновку експерта № 22 від 08.03.2023, у розмірі 14802,00 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот дві гривні 00 коп.).

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_9 не застосовувався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 100, 284, 285-288, 372, 376 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 140 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0005863 від 18.08.2018 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005863 від 18.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 140 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_9 , Черкаського обласного дитячого багатопрофільного санаторія «Сосновий бір» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 право пред`явити цивільний позов у порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати додаткової комісійної судово-медичної експертизи, проведеної у Бюро судово - медичної експертизи Житомирської обласної ради, відповідно до висновку експерта № 22 від 08.03.2023, у розмірі 14802,00 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот дві гривні 00 коп.).

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1