Справа № 444/856/23
Провадження № 1-кп/444/174/2023
УХВАЛА

судового засідання

01 серпня 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

під час проведення відкритого судового засідання в залі суду у м. Жовква Львівської області по обвинувальному акті у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 20.01.2023 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 110, ч. 1 ст. 161 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді в Жовківському районному суді Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 110, ч. 1 ст. 161 КК України.

Прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у поширенні матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України; повторному поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України; у вчиненні умисних дій, спрямованих на розпалювання національної ненависті, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України; розповсюдженні матеріалів із закликами до вчинення дій, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України.

Наявність обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема і висновком за результатами проведення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення від 02.07.2022; протоколом обшуку від 12.07.2022; протоколом огляду вилучених під час обшуку речей від 21.07.2022.

Так, ОСОБА_4 , будучи громадянином рф, маючи особисті родинні зв`язки із особами, що проживають на території рф, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон до рф або на тимчасово окуповані території України.

Викладене у своїй сукупності із обставинами вчинення вказаних кримінальних правопорушень, є достатніми мотивуючими особу факторами вчинення спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду та свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як домашній арешт, не забезпечить належну поведінку обвинуваченого щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав та просив таке задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечили щодо продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді 03.03.2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, терміном на 2 місяці.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 22 червня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на період з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на два місяці до 20 серпня 2023 року.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно з ч.5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного у випадку застосування запобіжного заходу не пов`язаного з тримання під вартою, може бути покладено ряд обов`язків, зокрема і повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 110, ч. 1 ст. 161 КК України.

Оцінюючи особу обвинуваченого та інкриміновані йому злочини, ризики передбачені ст. 177 КПК України, особу обвинуваченого, який може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, суд приходить до переконання про те, що наведені ризики не відпали, та наявність передбачених ст. 177 КПК України підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Ризики, які були встановлені на момент обрання запобіжного заходу, продовжують існувати і на момент розгляду даного клопотання.

За відсутності достатніх гарантій належного виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим, у разі зміни запобіжного заходу, інші запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З врахуванням наведених обставин, даних обвинуваченого, суд приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту належить продовжити на два місяці, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець рф, громадянин рф, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на період з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на два місяці, тобто до 29 вересня 2023 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

- утриматися від спілкування із свідками та фігурантами даного кримінального провадження.

Копію ухвали направити у Відділ поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції у Львівській області для виконання відповідно до вимог ст. 181 ч. 4-6 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

На ухвалу суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя: ОСОБА_1