У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000542 від 20 липня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000542 від 20 липня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що як встановлено досудовим розслідуванням: 20 липня 2023 року до відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення на лінію 102 про те, що за адресою: Закарпатська область, с. Соломоново, КПП «Тиса», під час перетину Державного кордону України, на виїзд з України, громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , яка надала працівникам прикордонної служби неправомірну вигоду у розмірі 1000 гривень за безперешкодний перетин її пасажира громадянина ОСОБА_5 , 1994 року народження. В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Відомості про згадану подію внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000542 від 20 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Прокурор зазначає, що 20.07.2023 року під час огляду місця події, який проводився за адресою: Ужгородський район, с. Соломоново, а саме міжнародний пункт пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)», в адміністративній будівлі, в кабінеті № 202, на столі виявлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон виданого на особу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , у якому, на першій сторінці виявлено складені грошові кошти, а саме «1000» гривень, однією купюрою із серійним номером АГ4013638, які в подальшому було вилучено та упаковано до спецпакету НПУ СУ № WAR1113878.

При обґрунтуванні клопотання прокурор посилається на положення ст.100, ст. 170, п. 1 ч. 2 ст. 171, 173 КПК України.

Прокурор зазначає, що фактично підставою арешту є сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, та що доказом скоєння будь-якого злочину є предмет злочину, а також засіб вчинення злочину.

У клопотанні вказано на те, що Предметом злочину передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України є неправомірна вигода під якою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.

Так, прокурор зазначає, що з огляду на вищезазначене для потреб досудового розслідування вкрай необхідно забезпечити наявність тимчасово вилучених речей, а саме: грошові кошти «1000» гривень, однією купюрою із серійним номером АГ4013638, які поміщені до спецпакету НПУ СУ № WAR1113878.

Як вказує прокурор клопотання подається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор зауважує, що зважаючи на це, сторона обвинувачення вважає за доцільне зазначити, що під час досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані забезпечити проведення товарознавчої експертизи з метою встановлення суми збитку, а також інших судових експертиз, які підтвердять чи спростують факт вчинення злочину.

Прокурор вважає, що перебування у володінні третіх осіб майна, яке планується арештувати, у зв`язку з їхньою заінтересованістю у результатах досудового розслідування не забезпечить унеможливлення підміни або зміни вмісту речового доказу від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення, що, своєю чергою, вплине на достовірність експертних досліджень та, як наслідок, позначатиметься на всебічності, повноті й неупередженості з`ясування обставини кримінального провадження.

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення вважає, що вилучені речі, а саме: грошові кошти «1000» гривень, однією купюрою із серійним номером АГ4013638, які поміщені до спецпакету НПУ СУ № WAR1113878, є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, є тими процесуальними джерелами доказів, які забезпечують реальну змогу встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також можуть бути використані в судовому провадженні.

У клопотанні вказано на те, що з огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, керуючись ст. ст. 2, 9, 16, 36, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, а тому прокурор просить слідчого суддю: накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події від 20.07.2023 року за адресою: Ужгородський район, с. Соломоново, міжнародний пункт пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)», а саме: грошові кошти «1000» гривень, однією купюрою із серійним номером АГ4013638, які поміщені до спецпакету НПУ СУ № WAR1113878.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. При цьому подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить таке задоволити.

Власник майна, будучи повідомленим про дату та час розгляду клопотання в порядку передбаченому процесуальним законодавством, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 ЦПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, згідно частини 2 статті 171 КПК України, повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Крім цього законодавець встановлює обов`язок для слідчого, прокурора, зазначаючи, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання встановлено, що СВ відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000542 від 20 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Згідно матеріалів клопотання, протоколу огляду місця події, 20.07.2023 року під час огляду місця події, який проводився за адресою: Ужгородський район, с. Соломоново, а саме міжнародний пункт пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)», в адміністративній будівлі, в кабінеті № 202, на столі виявлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон виданого на особу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , у якому, на першій сторінці виявлено складені грошові кошти, а саме «1000» гривень, однією купюрою із серійним номером АГ4013638, які в подальшому було вилучено та упаковано до спецпакету НПУ СУ № WAR1113878.

Вказані виявлені та вилучені грошові кошти, а саме «1000» гривень, однією купюрою із серійним номером АГ4013638, які упаковано до спецпакету НПУ СУ № WAR1113878, згідно постанови слідчого від 20.07.2023 визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Зі змісту клопотання вбачається, що при обґрунтуванні необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно прокурор вказує на те, що «сторона обвинувачення вважає за доцільне зазначити, що під час досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані забезпечити проведення товарознавчої експертизи з метою встановлення суми збитку, а також інших судових експертиз, які підтвердять чи спростують факт вчинення злочину».

Разом із тим, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на те що відомості про кримінальне провадження, в рамках якого подано клопотання, внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000542 від 20 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

При цьому прокурором у клопотанні вказано на те, що предметом злочину передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України є неправомірна вигода під якою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.

Окрім того, у клопотанні про накладення арешту прокурор вказує на те, що 20 липня 2023 року слідчим, яким здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, винесено постанову про визнання речовими доказами. Так, матеріали клопотання містять постанову слідчого ОСОБА_7 про визнання речовими доказами грошові кошти: «1000» гривень, однією купюрою із серійним номером АГ4013638, які поміщені до спецпакету НПУ СУ № WAR1113878, разом із тим, така не містить підпису посадової особи якою така була складена.

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що огляд місця події в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти: «1000» гривень, однією купюрою із серійним номером АГ4013638, які поміщені до спецпакету НПУ СУ № WAR1113878, на які прокурор просить накласти арешт, було проведено 20.07.2023. Саме клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно також датовано 20.07.2023. Разом із тим, наявний в матеріалах клопотання витяг з ЄРДР датовано 25.07.2023. До суду клопотання надійшло поштою 05.09.2023.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Згідно ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З огляду на викладене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000542 від 20 липня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна, подано без додержання вимог ст.171 КПК України.

Відповідно до положень ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000542 від 20 липня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна,- повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1