УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2023 Справа №607/9717/23

Провадження №1-кп/607/1640/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в м. Тернополі, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000466 від 14 лютого 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ч.3 ст. 311 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ч. 3 ст. 311 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року),-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000466 від 14 лютого 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ч.3 ст. 311 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ч. 3 ст. 311 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року).

В підготовчому судовому засіданні захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

В обґрунтування поданого клопотання захисник ОСОБА_6 зазначив, що вказаний обвинувальний акт є безпідставним, таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та не відповідає вимогам КПК України. Окрім цього, прокурором та слідчим не було всебічно досліджено обставини кримінального провадження, а матеріали досудового розслідування стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виділені в окреме кримінальне провадження, що негативно виплинуло на повноту досудового розслідування та може вплинути на повноту судового розгляду. Також, докази, що були отримані у основному кримінальному провадження №0000322 від 21.12.2021 року є недопустимими, як такі, що отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, а тому обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, які одержані незаконним шляхом та на припущеннях, а результатом виділення в окреме провадження №0000466, з кримінального провадження №0000322 є порушення права на захист підозрюваних. До того ж, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000322 від 21.12.2021 року та у виділеному провадженні №0000466 від 14.02.2023 року проведено неповноважним органом досудового розслідування, а обвинувальний акт складений неповноважним слідчим. В матеріалах кримінального провадження №0000466 від 14.02.2023 року та реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутнє процесуальне рішення, яким би був визначений слідчий, який мав здійснювати досудове розслідування, а відсутність такого рішення обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані не уповноваженою на те особою.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав та пояснив, що докази у даному кримінальному проваджені є неналежними та не допустимими. А також, здійснення досудового розслідування проводилося слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , який і підписав обвинувальний акт, хоча у постанові доручено здійснювати досудове розслідування слідчому відділу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області. Враховуючи викладене, захисник ОСОБА_7 вважає, що обвинувальний акт містить недоліки, які не підлягають усуненню судом, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали думку своїх захисників.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотань захисників та вважає за можливе призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України та підсудний Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору не має.

Заслухавши позиції сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000466 від 14 лютого 2023 року, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

У цьому контексті суд враховує правову позицію Об`єднаної палати ККС ВС, викладену у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 161/7092/20. У вказаному рішенні Верховний Суд зазначив, що кримінальний процесуальний закон не містить вичерпного переліку порушень у складанні обвинувального акта, які б обумовлювали його повернення, однак положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України відсилає до ст. 291 КПК України, що надає можливість визначити перелік порушень, які є похідними від закріплених у цій статті вимог до підсумкового документа досудового розслідування.

До таких порушень належать: порушення, які стосуються змісту та форми самого обвинувального акту (неправильність або відсутність в обвинувальному акті такої інформації, як дата і місце його складання та затвердження; формулювання обвинувачення; правова кваліфікація кримінального правопорушення тощо); порушення, які стосуються змісту та наявності додатків до обвинувального акта (недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування; недолучення розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта тощо).

Враховуючи викладене, при вирішенні заявленого захисниками клопотання, суд має з`ясувати, чи містить обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні таку невідповідність вимогам ст. 291 КПК України, яка б перешкоджала призначенню судового розгляду на його підставі.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Дослідивши поданий у межах даного кримінального провадження обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що вказані вимоги до обвинувального акта стороною обвинувачення були дотримані.

Так, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000466 містить усі необхідні відомості, які визначені у ст. 291 КПК України, до нього долучено реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , а також їх захисників, про отримання цього обвинувального акта.

Твердження захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про те, що обвинувальний акт підписаний не уповноваженим слідчим спростовується копією постанови від 15 лютого 2023 року, долученою до справи адвокатом ОСОБА_6 , згідно якої слідчий ОСОБА_8 входить у групу слідчих в даному кримінальному провадженні. Необхідність повторного визначення групи слідчих після об`єднання кримінальних проваджень норми КПК України не містять.

Також, не є підставою для повернення обвинувального акта доводи захисників про незаконне виділення матеріалів даного кримінального провадження, оскільки це питання, у відповідності до ст. 217 КПК України, належить до повноважень прокурора. Постановлені рішення щодо об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування на даний час не скасовані, тому є чинними. Питання допустимості доказів, отриманих стороною обвинувачення після виділення чи об`єднання кримінальних проваджень, на що посилаються у своїх клопотаннях захисники, можуть бути досліджені судом тільки безпосереднього під час судового розгляду та на даному етапі є передчасними.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що в клопотаннях захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не наведено невідповідності обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000466 від 14 лютого 2023 року вимогам КПК України, яка б перешкоджала призначенню його до судового розгляду. Також, такої невідповідності судом не встановлено під час підготовчого судового засідання, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотань сторони захисту про повернення обвинувального акту, у цьому кримінальному провадженні, прокурору слід відмовити.

Таким чином, суд, вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що кримінальне провадження №0000466 від 14 лютого 2023 року підсудне Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області, підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України немає, підстав для повернення обвинувального акту, відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

З урахуванням думки учасників підготовчого судового засідання, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, який здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Окрім цього, захисник - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заявив клопотання, яке підтримали захисник - адвокат ОСОБА_7 , обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про виклик та допит під час судового розгляду кримінального провадження свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_8 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .

Прокурор ОСОБА_3 частково підтримав заявлене захисником ОСОБА_6 клопотання, а саме в частині виклику та допиту під час судового розгляду кримінального провадження свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 .

Дослідивши заявлене клопотання та заслухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до висновку, що з метою реалізації засад змагальності сторін та повноти судового розгляду, дане клопотання підлягає задоволенню частково, а саме лише в частині виклику та допиту свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 .

Дослідивши заявлене клопотання в частині допиту свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , суд зазначає, що клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 заявлено передчасно, а тому суд вважає за необхідне в цій частині відмовити у задоволенні клопотання враховуюче наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

За твердженням захисника - адвоката ОСОБА_6 вказані свідки є учасниками слідчих та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні. Однак, на даний час, сторонами не подано жодних доказів, а тому встановити, що вказані свідки зазначені учасниками слідчих та процесуальних дій суд позбавлений можливості. Відтак визначення кола свідків безпосередньо належить до процесу доказування, який знаходиться поза межами підготовчого судового засідання, та підлягає вирішенню після безпосереднього дослідження доказів за результатами проведення цих дій.

Таким чином, суд вважає, що заявлене клопотання в частині допиту свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 є передчасним, а тому у його задоволенні слід відмовити.

З огляду на обґрунтування підстав для необхідності виклику та допиту в судовому засіданні у якості свідка слідчого ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання, оскільки процесуальним законом слідчий наділений правом і обов`язком збирати і представляти суду докази.

Слідчий є посадовою особою, уповноваженою в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове слідство у кримінальній справі. Інших повноважень і обов`язків у слідчого в кримінальному процесі немає.

Крім цього, у заявленому клопотанні захисник - адвокат ОСОБА_6 не навів очевидцем яких подій, які підлягають доказуванні у даному кримінальному провадженні, є слідчий ОСОБА_8 , та не обґрунтував якими кримінально-процесуальними нормами врегульовано допит сторони обвинувачення, в даному випадку слідчого, в якості свідка.

Враховуюче наведене, суд вважає, що заявлене клопотання в частині допиту свідка ОСОБА_8 є необґрунтованим та у його задоволенні слід відмовити.

Крім цього, захисник ОСОБА_6 12 червня 2023 року надіслав на адресу суду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, в якому просить суд надати тимчасовий доступ до матеріалів кримінальних проваджень №0000322, яке знаходиться у володінні СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області; №0000010, яке знаходиться у володінні Тернопільської обласної прокуратури; №0000010, яке знаходиться у володінні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області; №0000014, яке знаходиться у володінні Тернопільської обласної прокуратури; №0000014, яке знаходиться у володінні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, оскільки вищезазначені матеріали кримінальних проваджень мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні №0000466 від 14 лютого 2023 року.

Захисник ОСОБА_6 , думку якого підтримали захисник ОСОБА_7 , обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , просив задовольнити заявлене клопотання з мотивів викладених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення заявленого клопотання.

У судове засідання представники Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, Тернопільської обласної прокуратури та Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області не з`явилися, що у відповідності до ч. 4 ст. 163 КПК України, не є перешкодою для розгляду клопотання про тимчасовий доступ.

Заслухавши позиції сторін кримінального провадження, дослідивши заявлене клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 163 КК України, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Дослідивши заявлене клопотання, суд прийшов до висновку, що захисником не доведено наявності достатніх підстав вважати, що матеріали кримінальних проваджень №0000322, яке знаходиться у володінні СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області; №0000010, яке знаходиться у володінні Тернопільської обласної прокуратури; №0000010, яке знаходиться у володінні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області; №0000014, яке знаходиться у володінні Тернопільської обласної прокуратури; №0000014, яке знаходиться у володінні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України визначено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про виклик та допит під час судового розгляду кримінального провадження свідків частково задоволено, зокрема в частині допиту свідків, які були учасниками кримінальних проваджень, до яких він просить тимчасовий доступ, суд вважає, що це забезпечить стороні захисну можливість належним чином обстоювати свою правову позицію.

Таким чином, враховуючи, що судом забезпечене право сторони захисту на обстоювання своєї правової позиції за допомогою допиту свідків, у задоволенні клопотання про надання тимчасового доступу до матеріалів кримінальних проваджень слід відмовити.

Також, захисник - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заявив клопотання, яке підтримали захисник - адвокат ОСОБА_7 , обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про витребування копії запису судового засідання 21 жовтня 2022 року у справі №607/14496/22, в якому змінено раніше застосований до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, для підтвердження активного сприяння розкриттю кримінального провадження ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення заявленого клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Тобто копії запису судового засідання 21 жовтня 2022 року у справі №607/14496/22 є інформацією з обмеженим доступом.

Отже, зазначені у клопотанні документи не можуть бути отриманні в межах процедури витребування певних речей та документів, оскільки, інформація, яку просить витребувати захисник - адвокат ОСОБА_6 є таємницею досудового розслідування та має обмежений доступ, відтак отримання такої інформації шляхом витребування без дозволу слідчого чи прокурора КПК не передбачено.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, про не можливість задоволення заявленого клопотання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження дії запобіжного заходу, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики - переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та іншого обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, що визначені при застосуванні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а продовжений строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується 10 серпня 2023 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив, щодо заявленого клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт.

Захисник - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора вказавши, що ризики, зазначені останнім у клопотанні щодо продовження дії запобіжного заходу відсутні. Також, вказує, що обвинувачений ОСОБА_4 має тяжке захворювання, а тому у зв`язку із наведеним, просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та думку захисника ОСОБА_7 .

Суд, заслухавши думки сторін судового провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2022 року, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжений строк якого закінчується 10 серпня 2023 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якими суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує особу обвинуваченого, те, що він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, знову обвинувачується у вчиненні злочинів, які є багатоепізодними, не працює, немає постійного джерела доходу, його стан здоров`я.

Таким чином, на переконання суду, наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися.

Так, ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, є те, що він обвинувачується у вчиненні злочинів, передбаченому ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, в тому числі на строк до дванадцяти років, тому усвідомлюючи міру покарання за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, за відсутності міцних соціальних зв`язків, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Обвинуваченому відомі свідки та інший обвинувачений у даному кримінальному провадженні, а тому, він може незаконно впливати на них з метою дачі неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що обвинувачений раніше неодноразово вчиняв злочини, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення, оскільки будучи раніше судимим, знову обвинувачується у вчиненні нового злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на строк, що не перевищує 60 днів - до 28 вересня 2023 року.

Крім цього, у судовому засіданні, прокурор звернувся із клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки продовжують існувати ризики - переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується 10 серпня 2023 року.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, застосованого до останнього у виді домашнього арешту, оскільки підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення є необґрунтованою та складена неповноважним слідчим. Крім цього, захисник просив змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт в нічний час, оскільки обвинувачений бажає працювати.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали думку захисника ОСОБА_6 .

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк домашнього арешту.

Так, відповідно до ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2022 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, продовжений строк якого закінчується 10 серпня 2023 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України та ч. 6 ст. 181 КПК України, якими суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку домашнього арешту, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під домашнім арештом.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, дані, що характеризують його особу, та наявність ризиків, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки він обвинувачується, в тому числі, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років; обвинуваченому відомі свідки та інший обвинувачений у даному кримінальному провадженні, а тому, він може незаконно впливати на них з метою дачі неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань; ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні багатоепізодних злочинів, які мали місце у різний час та дату, а отже існує ризик вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_6 про необґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, не може бути підставою для відмови у продовженні строку запобіжного заходу, оскільки пред`явлене прокурором обвинувачення ОСОБА_5 підлягає доведенню під час безпосереднього судового розгляду та дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, які на даній стадії у справі відсутні. Натомість, стороною захисту не надано суду жодних доказів, які б виправдовували ОСОБА_5 та уже на цьому етапі вказували про безпідставність висувного останньому обвинувачення.

Отже, обставини кримінального провадження свідчать, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового тримання під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим заходом, а тому строк такого слід продовжити.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 та заборонити йому залишати житло за адресою місця проживання цілодобово до 28 вересня 2023 року.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 199, 291, 303, 314, 315, 316, 317 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000466 від 14 лютого 2023 року прокурору відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000466 від 14 лютого 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ч.3 ст. 311 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), ч. 3 ст. 311 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), у судовому засіданні в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 15 год. 30 хв. 07 серпня 2023 року.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Про час розгляду справи повідомити учасників кримінального провадження.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до матеріалів кримінальних проваджень: №0000322, яке знаходиться у володінні СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області; №0000010, яке знаходиться у володінні Тернопільської обласної прокуратури; №0000010, яке знаходиться у володінні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області; №0000014, яке знаходиться у володінні Тернопільської обласної прокуратури; №0000014, яке знаходиться у володінні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про витребуванні копії запису судового засіданні 21 жовтня 2022 року у справі №607/14496/22 відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про виклик свідків задовольнити частково.

Викликати та допитати під час судового розгляду кримінального провадження №0000466 свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 .

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Викликати та допитати під час судового розгляду кримінального провадження №0000466 свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну йому запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 28 вересня 2023 року до 23 год. 59 хв.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово (за виключенням випадків повітряної тривоги на території міста Тернополя).

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до прокурора та суду за кожним викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання, перебування; утримуватися від спілкування з свідками та іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів ДМС України свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали щодо продовженого запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 23 год. 59 хв. 28 вересня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали, в частині застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику Чортківської установи виконання покарань (№ 26), начальнику Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, для відому та виконання в частині застосованих заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду, в частину застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддяОСОБА_1