Справа № 569/6362/23
УХВАЛА

15 червня 2023 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ Рівненський слідчий ізолятор - ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбуття покарання, умовно дострокове звільнення відповідно до вимог ст.. 81 КК України, -

в с т а н о в и в:

Захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернулась до Рівненського міського суду з клопотанням про звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбуття покарання, умовно дострокове звільнення відповідно до вимог ст.. 81 КК України.

В обґрунтуванні клопотання зазначила, що вироком Волинського апеляційного суду від 18 травня 2021 року у справі № 570/328/17 апеляційну скаргу з доповненнями прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 задоволено частково, вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 січня 2019 року в частині призначеного ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.186 КК України покарання скасовано, ухвалено новий вирок, яким серед усього іншого залишено без змін висновки суду першої інстанції в частині визнання, зокрема ОСОБА_5 , невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст. 186 КК України, за першим і другим епізодами від 21.07.2016, третім і четвертим епізодами від 06.08.2016, та виправданий за недоведеністю у його діях складу кримінальних правопорушень; визнано ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначено ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015) зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання попереднє ув`язнення з моменту затримання - 03.09.2016 до 07.02.2017 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Фактичним місцем відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , починаючи з 01.07.2020 року є Державна установа «Рівненський слідчий ізолятор», як виправна колонія середнього рівня безпеки для чоловіків, уперше засуджених до позбавлення волі.

В силу вимог ст. 12 КК України, інкримінований засудженому злочин за ч. 2 ст. 186 КК України, за яким його було засуджено до 4 (чотирьох) років позбавлення волі належить до категорії тяжких злочинів, а в силу вимог ст. 25 КК України являється умисним злочином.

Разом з тим, як вбачається із зазначеного вироку Волинського апеляційного суду від 18 травня 2021 року у справі № 570/328/17 ОСОБА_5 є особою молодого віку, раніше не судимий, слідчим ізолятором характеризується посередньо, а відділом пробації як особа, що має середній ризик небезпеки для суспільства, офіційно неодружений, проживає з дівчиною однією сім`єю без реєстрації шлюбу, має на утриманні одну спільну з нею малолітню дитину, офіційно працевлаштований водієм-експедитором.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 визнання вини за вказаним епізодом злочинної діяльності, щире каяття та наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

В силу вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, за час перебування під вартою у державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку виконує. На заходи виховного характеру реагує. 1 раз допустив порушення вимог режиму тримання, правил поведінки та ПВР за що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Даний засуджений протягом шести місяців не був підданий новому стягненню, отже визнається таким, що немає стягнення. 21.03.2023 року отримав подяку за підписом керівника ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за вчасне та старанне виконання поставлених йому завдань зі створення належних санітарно-побутових умов і впорядкуванням території установи, а саме проведення ремонтних робіт в камері № 3 режимного корпусу № 1.

У відношенні до представників адміністрації СІЗО ввічливий та коректний. Правил особистої гігієни дотримується. Підтримує соціально-корисні зв`язки із близькими, із співкамерниками підтримує дружні стосунки, конфліктних ситуацій не створює.

Відповідно до ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України передбачено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому Законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За наведених обставин, враховуючи той факт, що засуджений ОСОБА_5 відбув понад 2/3 строку покарання, призначеного вироком Волинського апеляційного суду від 18 травня 2021 року у справі № 570/328/17, став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка та сумлінна активна праці в місцях позбавлення волі, враховуючи ставлення засудженого до вчиненого злочину, а саме його щире каяття у вчиненому, ставлення до праці, а також додержання ним вимог режиму, дає підстави для висновку, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення та досягнення мети покарання досягнуто, а відтак до нього можна застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, що і було зроблено в даному випадку.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання підтримали та просили задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_10 клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 підтримав за викладених у ньому обставин, та не заперечив проти його задоволення.

В судовому засіданні представник СІЗО - ОСОБА_4 клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 підтримала за викладених у ньому обставин, та не заперечила проти його задоволення..

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

З матеріалів особової справи та характеристики засудженого вбачається, що 18.05.2021 року Волинським апеляційним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

Так, 18 травня 2021 року у справі № 570/328/17 апеляційну скаргу з доповненнями прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 задоволено частково, вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 січня 2019 року в частині призначеного ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.186 КК України покарання скасовано, ухвалено новий вирок, яким серед усього іншого залишено без змін висновки суду першої інстанції в частині визнання, зокрема ОСОБА_5 , невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст. 186 КК України, за першим і другим епізодами від 21.07.2016, третім і четвертим епізодами від 06.08.2016, та виправданий за недоведеністю у його діях складу кримінальних правопорушень; визнано ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначено ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015) зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання попереднє ув`язнення з моменту затримання - 03.09.2016 до 07.02.2017 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Фактичним місцем відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , починаючи з 01.07.2020 року є Державна установа «Рівненський слідчий ізолятор», як виправна колонія середнього рівня безпеки для чоловіків, уперше засуджених до позбавлення волі.

В силу вимог ст. 12 КК України, інкримінований засудженому злочин за ч. 2 ст. 186 КК України, за яким його було засуджено до 4 (чотирьох) років позбавлення волі належить до категорії тяжких злочинів, а в силу вимог ст. 25 КК України являється умисним злочином.

Разом з тим, як вбачається із зазначеного вироку Волинського апеляційного суду від 18 травня 2021 року у справі № 570/328/17 ОСОБА_5 є особою молодого віку, раніше не судимий, слідчим ізолятором характеризується посередньо, а відділом пробації як особа, що має середній ризик небезпеки для суспільства, офіційно неодружений, проживає з дівчиною однією сім`єю без реєстрації шлюбу, має на утриманні одну спільну з нею малолітню дитину, офіційно працевлаштований водієм-експедитором.

Вину у скоєних злочинах визнав повністю. Міру призначеного судом покарання вважає справедливою.

Так, за час перебування під вартою у державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку виконує. На заходи виховного характеру реагує. 1 раз допустив порушення вимог режиму тримання, правил поведінки та ПВР за що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Даний засуджений протягом шести місяців не був підданий новому стягненню, отже визнається таким, що немає стягнення. 21.03.2023 року отримав подяку за підписом керівника ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за вчасне та старанне виконання поставлених йому завдань зі створення належних санітарно-побутових умов і впорядкуванням території установи, а саме проведення ремонтних робіт в камері № 3 режимного корпусу № 1.

У відношенні до представників адміністрації СІЗО ввічливий та коректний. Правил особистої гігієни дотримується. Підтримує соціально-корисні зв`язки із близькими, із співкамерниками підтримує дружні стосунки, конфліктних ситуацій не створює.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Запровадження вищевказаного правового інституту, згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.17 вказаної постанови Пленуму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти

особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання.

Отже, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений став на шлях виправлення. Це означає, що поведінка засудженого та його сумлінна активна праця в містах позбавлення волі і виконання умов режиму відбування покарання є свідченням його бажання залишити назавжди свою злочинність в минулому. Все це дає можливість для пом`якшення такому засудженому покарання.

Необхідність застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання виникає тоді, коли засуджений став на шлях виправлення, і для закріплення досягнутих результатів бажано продовжити виправний вплив на нього в інших, менш суворих умовах.

Виходячи із вимог ст.81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання.

При вирішенні даного питання судом враховані положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Так, сумлінна поведінка означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; активну участь у самодіяльних організаціях засуджених, виконання розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу; товариському ставленні до інших засуджених.

Засуджений ОСОБА_5 має чітко сформовані плани на майбутнє, на заходи виховного впливу реагує правильно, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує на застосування до нього умовно - дострокове звільнення, передбачене ст. 81 КК України.

З врахуванням вищезазначеного, клопотання захисника про звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбуття покарання умовно дострокове звільнення відповідно до вимог ст.. 81 КК України, ст..537, 539 КПК України, постанови Пленумум Верховного Суду №2 від 26.04.2002 року підлягає до задоволення.

Керуючись ст.81 КК України, ст. 537 ч. 1 п. 9, ст. 539 ч. 4 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбуття покарання та умовно дострокове звільнення відповідно до вимог ст.. 81 КК України, ст..537, 539 КПК України, постанови Пленумум Верховного Суду №2 від 26.04.2002 року - задоволити.

Звільнити умовно-достроково від відбуття подальшого покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, працював водієм-екпедитором, раніше не судимого, засудженого вироком Волинського апеляційного суду від 18.05.2021 року за ч. 2 ст.186 КК України, до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1