Провадження № 1-кп/554/995/2023
В И Р О К

Іменем України

02 червня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001399 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Е п і з о д № 1. Обвинувачений ОСОБА_4 24 вересня 2020 року був засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до сімдесяти годин громадських робіт, покарання за який на час розгляду матеріалів кримінального провадження в суді відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України виконанню не підлягає та судимість по якому погашена у визначеному законом порядку.

17 листопада 2020 року Московським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області він був поставлений на облік (особова справа № 20/2020) та фахівцем Московського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області його було ознайомлено з з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та наслідками за ухилення від відбування покарання, про що він надав письмову підписку та отримав направлення для відпрацювання громадських робіт до КП «Салтівське трамвайнее депо», що в м. Харкові, проспект Тракторобудівників, 109. Згідно вказаного направлення ОСОБА_4 повинен був приступити до відбування покарання 11 червня 2021 року.

Однак, в порушення вимог ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, в період з 11 по 30 червня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_4 до КП «Салтівське трамвайне депо» для відбуття покарання у виді громадських робіт не з?явився, за наявності такої можливості та не маючи медичних протипоказань щодо їх виконання, тим самим ухилився від відбування цього покарання.

Е п і з о д № 2. 15 липня 2021 року, приблизно о 04 год 20 хв, він же, перебуваючи в м. Харкові по вул. Познанська, біля буд. № 7, на ґрунті неприязних відносин, які раптово виникли, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та наніс йому один удар кулаком правої руки у ділянку підборіддя, спричинивши йому згідно висновку судово-медичної експертизи № 09/1278-С/2021 від 04 серпня 2021 року тілесні ушкодження у вигляді: забійна рана нижньої губи, гематома (синець) в ділянці підборіддя, садна нижньої губи, які по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду № 1за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт епізоду № 2 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтвердивши факти їх скоєння за обставин, викладених вище, наголосивши на повній відповідності дій, вчинення яких йому інкримінується в обвинувальному акті, обставинам, за яких це відбувалося.

Оскільки обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд згідно з вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 є таким, що не має судимості, визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в повному обсязі і щиро розкаявся в цьому, характеристику його особи, його поведінку, як під час скоєння кримінальних правопорушень, так і після цього, ставлення до скоєного, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність тих, що його обтяжують, а також те, що обвинувачений не перебуває на обліках у лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю та наркотиків, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі, вважаючи, що це буде необхідним й достатнім для його виправлення, перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а також соціальної реабілітації.

При призначенні покарання суд не застосовує положення ч. 1 ст. 71 КК України і не призначає остаточне покарання за сукупністю вироків, так як вирок Московського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2020 року, за яким його було засуджено до сімдесяти годин громадських робіт не підлягає виконанню в силу п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, оскільки з моменту набрання ним чинності минуло більше двох років та давність притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення діяння, за яке він був засуджений за цим вироком в силу п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України минула.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався та підстав для обрання такого до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальних витрат та речових доказів по матеріалах кримінального провадження немає.

Керуючись ст. ст. 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому основне покарання за:

ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на сімдесят годин;

ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до положень ч. ч. 1 і 4 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися до командира військової частини, в якій він проходить військову службу, та повідомляти його про зміну обставин проходження військової служби.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_6