Справа № 183/4361/23
№ 1-кс/183/2034/23

У Х В А Л А
16 червня 2023 року слідча суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -
в с т а н о в и л а:
старший слідчий СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, у якому просить накласти арешт на об`єкт незавершеного будівництва «Загальноосвітня школа № 13» по вул..Спаська в м.Новомосковську Дніпропетровської області, заборонивши будь-яким особам використовувати та розпоряджатися будь-яким чином (демонтаж, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження» зазначеним об`єктом.
В ході досудового розслідування встановлено, що 25.01.2023 року до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області з ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що експерт ОСОБА_6 , на замовлення управління житлово-капітального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради, на підставі відповідного договору із ФОП ОСОБА_7 , провів технічне обстеження будівлі загальноосвітньої школи № 13, розташованої по АДРЕСА_1 , не маючи відповідного діючого кваліфікаційного сертифікату.
Під час допиту свідка ОСОБА_6 встановлено, що в листопаді 2022 року на підставі цивільно-правового договору з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 , маючи діючий сертифікат експерта будівельного І категорії з технічного обстеження будівель і споруд класу наслідків (відповідальності) СС2 (середні наслідки), виконав технічне обстеження стану будівлі по об`єкту: «Загальноосвітня школа № 13 по вул. Спаська, м. Новомосковськ будівництво». За результатом вказаного обстеження, експертом ОСОБА_6 були зазначені наступні рекомендації по вказаній будівлі:
- забезпечити постійний моніторинг за технічним станом і своєчасну евакуацію людей від зони можливої руйнації об`єкту;
- виконати роботи з огородження прилеглої території з метою унеможливити потрапляння людей та тварин на аварійний об`єкт;
- виконати роботи з тимчасового закріплення елементів стінового огородження, які нависають з площини фасадів і загрожують падінням з висоти;
- виконати проект демонтажу аварійної будівлі в цілому, як такої, що не підлягає відновленню;
- виконати реконструкцію водо несучих мереж на прилеглій території з метою запобігання техногенному потраплянню вологи під Об`єкт, виконати комплекс робіт з герметизації вводів та з гідроізоляції водопровідних та каналізаційних колодязів.
Проект вказаного висновку, ОСОБА_6 передав в електронному вигляді ОСОБА_7 для ознайомлення та роздрукування. Через деякий час, останній підписав сам вказаний висновок, як виконавець робіт та підписав у ОСОБА_6 , як експерта. Однак в подальшому, під час допиту ОСОБА_6 , останній помітив суттєву зміну у вказаному висновку, в частині рекомендації виконання демонтажу БЕЗ проекту, що являється порушенням Державних будівельних норм, які регламентують виконання вказаного виду робіт.
Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що 16.11.2022 року вищевказаний висновок було затверджено рішенням Новомосковської міської ради № 814. Також вказаним рішенням вирішено провести демонтаж зазначеної будівлі, без зазначення у ньому, необхідності розробки проекту демонтажу.
27.04.2023 року на адресу органу досудового розслідування з Новомосковської міської ради надійшла інформація, що об`єкт «Загальноосвітня школа № 13 по вул..Спаській в м.Новомосковську Дніпропетровської області» являється об`єктом незавершеного будівництва та право власності на будівлю і земельну ділянку не оформлювалось. Крім того, встановлено, що даний об`єкт перебуває на балансі управління житлово-капітального господарства та капітального будівництва Новомосковської міської ради.
Слідчий посилається на те, що незастосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на речовий доказ.
В судове засідання сторони кримінального провадження не з`явилися, прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд питання щодо арешту майна у її відсутність.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані до нього копії документів, дійшов до наступного висновку.
Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Частина 1 статті 64-2 КПК України визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Системний аналіз викладених норм дає підстави слідчому судді дійти до висновку, що із клопотанням про арешт майна у даному кримінальному провадження, де жодній особі не пред`явлено підозру, має право звернутися виключно прокурор.
Крім того, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, дійсно арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Між тим, речовими доказами згідно ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти:
- які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження;
- в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Знаряддя злочину предмети та речовини, що використовувалися злочинцем для досягнення злочинного результату. Елемент криміналістичної характеристики злочину.
Сліди у вузькому розумінні, матеріально-фіксоване відображення (сліди рук, ніг, знарядь, інструментів). У широкому результат будь-якої матеріальної зміни первинної обстановки внаслідок вчинення злочину.
Слідоутворення процес формування будь-якого матеріального відображення події, як процес зміни властивостей об`єкта внаслідок взаємодії з іншим об`єктом під час будь-якої події. Процес контактування мінімум двох об`єктів, під час якого ідентифікуючий об`єкт сприймає, відображає зовнішні властивості ідентифікованого об`єкті.
Об`єкт злочину це елемент складу злочину, що утворений суспільними відносинами, які охороняються кримінальним законом та у сфері яких завдається шкода чи створюється загроза її заподіяння (обов`язкова ознака), а також включає в себе предмет злочину і потерпілого від злочину (факультативні ознаки).
Речовими доказами можуть бути і документи, але лише за умови, якщо документи містять ознаки речового доказу - були знаряддям чи об`єктом кримінально протиправних дій.
В контексті положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження, та/або користування майном з метою забезпечення речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання і відшкодування шкоди.
Загальне правило, яке застосовують при накладенні арешту на майно має відповідати критеріям речових доказів зазначених у ст. 98 КПК України та щодо нього є відповідні конкретні ризики використання, переміщення та ін. є помилковим.
Не дивлячись на те, що слідчий всупереч наведеним вище норма КПК України, об`єкт незавершеного будівництва визнав речовим доказом у кримінальному провадженні, порушеним за фактом кримінального правопорушення, якому попередньо надано правову кваліфікацію ч.1 ст. 365-2 КК України, накладення арешту на такий доказ не відповідатиме самому інституту та меті арешту, визначеному нормами КПК України, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідча суддя, -
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідча суддя ОСОБА_1 .