Справа № 303/656/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційне провадження № 11-кп/4806/534/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2019, яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі п?ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п?ятдесят грн.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

23.12.2018, біля 21 год., в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 під час сварки з ОСОБА_8 наніс останній декілька ударів руками, зігнутими в кулак, ногами та дерев?яною палицею в область голови, рук, ніг та тулуба потерпілої, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у виді синців у нижній третині правого плеча по попередньо-зовнішньо-боковій поверхні, у середній третині правого передпліччя по задній поверхні, в ділянці лівого ліктьового суглоба, множинних в ділянці нижніх кінцівок, ссадин на волосистій частині голови у тім`яній ділянці, травматичного набряку м?яких тканин 3-го пальця правої кисті, які згідно висновку експерта № 384-А/2018 від 11.01.2019 відносяться до групи легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить апеляційний суд скасувати ухвалений щодо нього вказаний вище вирок Мукачівського міськрайонного суду від 14.11.2019, а його виправдати у зв?язку з недоведеністю його вини у вчиненому, в задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 відмовити з таких підстав.

Обвинувачений ОСОБА_7 вважає оскаржуваний ним вирок від 14.11.2019 спірним судовим рішенням та таким, що підлягає скасуванню в апеляційному порядку з причин неповного з?ясування місцевим судом фактичних обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, неправильного застосування судом першої інстанції окремих норм матеріального та процесуального права при вирішенні спірних правовідносин.

Суд першої інстанції в своєму рішенні спирається на нічим необґрунтований та недоведений аргумент потерпілої щодо спричинення їй тілесних ушкоджень, які, згідно висновку експерта № 384-А/2018 від 11.01.2019 можуть відноситися до групи легких тілесних ушкоджень.

Не долучено до даної справи письмові пояснення свідків, допитаних в судовому засіданні 02.04.2019, їх показання, на думку обвинуваченого, перекручені та сфальсифіковані на користь потерпілої ОСОБА_8 .

Судом першої інстанції не взято до уваги та не надано належної оцінки змісту даного кримінального провадження, яке не відповідає фактичним обставинам справи, а відтак сфабриковане, замовлене кримінальне провадження не підлягає до задоволення і обвинувачення, яке згідно постанови про закриття кримінального провадження від 16.01.2018 закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 384/2018 виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синців не вкладаються в дату події, що мала місце 16.12.2018, тобто тілесних ушкоджень, пов?язаних з даною подією, у ОСОБА_8 не виявлено.

ОСОБА_7 вважає, що в його діянні відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке у зв?язку з цим підлягає закриттю.

Судом першої інстанції береться до уваги нічим необґрунтовані та абсолютно безпідставні твердження потерпілої ОСОБА_8 , її представника ОСОБА_9 , сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_11 щодо безпідставних повідомлень до Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Також до уваги не взято до уваги безпідставне погодження підозри прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , оскільки на момент оголошення підозри не було прямих свідків, а з пояснень потерпілої ОСОБА_8 подія відбулася 23.12.2019, біля 21 год., в приміщенні квартири АДРЕСА_4 .

Судом першої інстанції в якості свідка безпідставно визнано ОСОБА_12 , яка показала суду про подію 01.05.2018.

Не береться до уваги пояснення свідків про те, що потерпіла ОСОБА_8 з вересня 2018 року не проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

На той час вона проживала з іншим цивільним чоловіком, заступником начальника Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 .

Не береться до уваги судом першої інстанції власноручно написана потерпілою ОСОБА_8 заява селищному голові Кольчинської селищної ради ОСОБА_14 про те, шо потерпіла ОСОБА_8 винаймає житло у «чужих» громадян, датованою 30.11.2018.

Судом першої інстанції не береться до уваги кримінальне провадження за № 0002953, внесене до ЄРДР 24.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

До кримінального провадження надана довідка з приймального відділення Мукачівської ЦРЛ від 24.12.2018, згідно якої є наступні висновки травматолога: «Діагноз: забій м?яких тканин пальців правої кисті». До приймального відділення потерпіла ОСОБА_8 доставлена з вулиці.

Свідок ОСОБА_12 показала, що потерпіла ОСОБА_8 в обід 24.12.2018 попросила переночувати. Прийшла до неї в штанях та кофті, що є неправдиво, оскільки на дворі була температура мінус п?ятнадцять градусів і лежав великий шар снігу.

Окрім цього, суд першої інстанції бере до уваги, що вина обвинувачуваного доведена протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.12.2019, згідно якого ОСОБА_8 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність, передбачену ст.383 КК України, повідомила, що 23.12.2018 їй спричинені тілесні ушкодження, рапортом чергового Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області відповідно до якого від потерпілої ОСОБА_8 надійшло повідомлення щодо побиття останньої її чоловіком, що є неправдивим, не підтверджене показаннями свідків, викликом наряду поліції за місцем вчинення відповідного правопорушення.

Ціллю потерпілої було створення штучних проблем обвинуваченому ОСОБА_7 шляхом кримінального переслідування у разі невиплати їй ста тисяч гривень; потерпіла ОСОБА_8 з грудня 2016 року не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями.

В мотивувальній частині оскаржуваного обвинуваченим ОСОБА_7 вироку судом невірно трактуються вищенаведені докази в їх сукупності, показання потерпілої суперечать показанням свідків, яких не було при вчиненні кримінального правопорушення, оскільки подія, зі слів потерпілої ОСОБА_8 , відбувалася у квартирі 23.12.2018, біля 21 год..

Відповідно до висновку експерта № 384-А/2018 від 11.01.2019 у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження по давності виникнення можуть вкладатися в дату події, що мала місце 23.12.2018 і відносяться до групи легких тілесних ушкоджень.

Окрім наведених вище доводів обвинувачений ОСОБА_7 посилається в апеляційній скарзі також на те, що у проведених експертизах за №№ 384/218 та 384-А/218 є ідентичність тілесних ушкоджень, що свідчить про фальсифікацію кримінального провадження, оскільки обидві експертизи розпочато 29.12.2018, що і пояснює

ідентичність встановлених тілесних ушкоджень у потерпілої, що є неправдивими

показаннями потерпілої ОСОБА_8 щодо 23.12.2018, оскільки довідка з

приймального відділення Мукачівської ЦРЛ від 24.12.2018 суперечить висновкам експерта за №№ 3 84/2018 та 3 84-А/2018.

Також судом першої інстанції взято до уваги абсолютно безпідставні посилання, що стосуються цивільного позову.

04.02.2019 представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_15 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 гривень, який не заслуговує уваги, зміст цивільного позову не відповідає фактичним обставинам справи, а відтак позовні вимоги потерпілої не підлягають задоволенню.

Не заслуговують уваги доводи позивача щодо нанесення їй тілесних ушкоджень 23.12.2018, біля 21 год., оскільки потерпіла ОСОБА_8 не проживає з вересня 2018 року у квартирі номер АДРЕСА_4 , про що свідчать показання свідків та особисто написана заява потерпілої ОСОБА_8 селищному голові Кольчинської селищної ради від 30.11.2018.

З 22 по 23.12.2018 обвинувачений ОСОБА_7 допомагав у вирішенні господарських робіт ОСОБА_16 , підтвердженням чого є пояснення, яке суд першої інстанції «перекрутив та сфабрикував» на користь потерпілої ОСОБА_8 , оскільки «кримінальне провадження було проплачене».

Також не заслуговують довіри доводи потерпілої ОСОБА_8 , що їй завдано тілесних ушкоджень 23.12.2018 у кв. АДРЕСА_4 , оскільки потерпіла о 06 год. з вулиці викликала швидку медичну допомогу 24.12.2018 та була доставлена до приймального відділення Мукачівської ЦРЛ, але не відомо чому потерпіла не викликала наряд поліції на адресу, де їй було завдано тілесних ушкоджень.

Не заслуговують довіри й доводи позивача ОСОБА_8 : 1) відповідно до лікарського заключення: наявний астено-неврологічний розлад згідно довідки лікаря невропатолога та консультації лікаря-спеціаліста психіатра від 01.02.2019; 2) стосовно спричинення їй моральної шкоди.

В цивільному позові ОСОБА_8 вказано, що кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_8 завдана значна шкода здоров?ю, моральна шкода, яка виявилася у порушенні нормального зразку життя позивача, яка зазнала фізичного болю та страждань у зв?язку з ушкодженням здоров?я, хвилювань у зв?язку із необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя, емоційного дискомфорту, що супроводжувався почуттями розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров?я та життя.

Це пов?язано із незаконним вживанням потерпілою ОСОБА_8 алкогольних напоїв і веденням аморального способу життя.

Як видно із перелічених вище підстав, законодавство не передбачає вираз моральної шкоди у втраті нормального образу життя, великі незручності та дискомфорт, скарги на безсоння, тремор у тілі, тривогу, страх.

Вказана обставина чітко підтверджує, що події, наведені в позовній заяві, є голослівними, оскільки не підтверджені документами, які б свідчили про перебування на лікуванні позивача ОСОБА_8 .

Крім того, в матеріалах справи відсутня медична довідка із зазначенням діагнозу захворювання позивача.

Наведене свідчить про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди.

На протязі судового слідства, під час його «фабрикування», а також на судовому розгляді обвинувачений ОСОБА_7 шість разів знаходився на стаціонарному лікуванні. Вирок в судовому засіданні йому не оголосили.

У запереченні проти вказаної вище апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 представник потерпілої ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_15 просить наведену вище апеляційну скаргу сторони захисту залишити без задоволення, а ухвалений щодо ОСОБА_7 вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2019 в даному кримінальному провадженню без змін з таких підстав.

Потерпіла та її представник вважають, що оскаржуваний вирок суду в частині часткового задоволення цивільного позову про стягнення моральної шкоди відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, судом встановлено обставини, які мають значення для справи і відповідають вимогам ЦПК України.

Обставини, викладені у цивільному позові встановлені судом про винесенні оскаржуваного вироку, і суд оцінив належним чином моральну шкоду, яку завдано потерпілій.

Наведена вище апеляційна скарга обвинуваченого, на їх думку, є повністю необґрунтована, її мотиви є надуманими, такими, що не відповідають дійсності і суперечать вимогам КПК України, а її подача є зловживанням обвинуваченим своїми процесуальними правами.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , який просив визнати законним оскаржений обвинуваченим вирок в частині доведення вини ОСОБА_7 , однак закрити провадження у даній справі на підставі п.5 ч.1 ст.284, ст.417 КПК України, з урахуванням наданих апеляційному суду доказів щодо смерті обвинуваченого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (а.с.241), перевіривши матеріали кримінального провадження, вивчивши зібрані у кримінальному провадженні докази, апеляційний суд вважає, що наведена вище апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

З повідомлення Мукачівського МВ ДРАЦС № 23.14-23 від 03.02.2021 вбачається, що ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується актовим записом про смерть № 1151 від 19.11.2020 (а.с.241).

У матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що розгляд провадження щодо ОСОБА_7 є необхідним для реабілітації померлого (відповідні заяви правонаступників).

На підставі наведеного апеляційний суд визнає, що вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2019 щодо обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_7 підлягає скасуванню, а дане кримінальне провадження закриттю на підставі п.5 ч.1 ст.284, ст.417 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 284 ч.1 п.5, 404,407,409,417-419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2019 щодо ОСОБА_6 скасувати, а дане кримінальне провадження закрити на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а учасниками, які не були при цьому присутні в той самий строк з моменту отримання ними копії даної ухвали.

Судді: