Справа №195/734/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2023 року смт. Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 , потерпілого - ОСОБА_7 , захисника потерпілого - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду смт.Томаківка в режимі відеоконференції , кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000652 від 01.07.2018 р., стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зоря, Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, має сере?дню спеціа?льну осві?ту, непрацюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України -

В С Т А Н О В И В :

30 червня 2018 року, близько 22.30 год водій, обвинувачений ОСОБА_4 , не маючи посвідчення водія, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався зі швидкістю не менш ніж 60 км/год по проїжджій частині вулиці Сільськогосподарської, в с.Зоря, Томаківського району, Дніпропетровської області, з боку вул.Чичеріна у напрямку автодороги Н-23, що перевищувало дозволену швидкість у населених пунктах - не більше 50 км/год.

Під час руху не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян та проїжджаючи з перевищенням допустимої в населеному пункті швидкості руху, а саме зі швидкістю не менш ніж 60 км/год, відрізок вищезазначеної дороги, яка має заокруглення вправо, в районі будинку №27 виїхав на смугу зустрічного руху, де проявляючи злочинну недбалість, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху та будучи об`єктивно спроможним виявити пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який лежав у горизонтальному положенні на спині, без руху, на зустрічній смузі проїжджої частини, відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 21099», не вжив своєчасно заходи до зниження швидкості руху керованого ним автомобіля аж до зупинки транспортного засобу або застосування маневрування з метою об`їзду лежачого пішохода, в результаті чого, на вказаній ділянці вулиці Сільськогосподарської, с. Зоря, в районі електроопори №8, здійснив переїзд колесом керованого ним автомобіля ВАЗ 21099», через тіло пішохода ОСОБА_10 .

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 , зупинивши керований ним автомобіль після переїзду колесом через тіло пішохода ОСОБА_10 та зрозумівши, що своїми діями він спричинив смерть пішоходу ОСОБА_10 , в подальшому, керуючи автомобілем «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив рух заднім ходом керованого ним автомобіля, переїхавши повторно колесом вказаного автомобіля через тіло ОСОБА_10 та залишивши потерпілого пішохода на проїжджій частині пороги, із місця дорожньо-транспортної пригоди автомобілем скрився.

Тим самим обвинувачений ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.1. а), 2.3. б), 12.3, 12.4. Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) «посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».

Порушення вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху України водієм автомобіля ОСОБА_4 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання обвинуваченим ОСОБА_4 вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху України призвело до настання даної дорожньо - транспортної пригоди, в результаті якої пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми голови, тулубу і кінцівок, а саме - забиті рани в правій скроневій області, на правій вушній раковині, в правій передньо-вушній області, в лівій лобній області; садна в лівій скроневій області, в лівій передвушній області, на зовнішній поверхні у верхній третині правого плеча, в середній третині по зовнішній поверхні правого плеча, на передній поверхні правого плеча у верхній третині з переходом на передню поверхню грудної клітки, на передній поверхні грудної клітки по правій середньо-ключичній лінії в проекції 5-7 ребер, на зовнішній поверхні у верхній третині правого стегна, на задній поверхні в області правого ліктьового суглоба, в проекції крила лівої клубової кістки по лівій середньо-пахвовій лінії; синці в проекції перенісся, в лівій виличній області з переходом на ліву щоку і проекцію правої гілки нижньої щелепи; осадження з частковою поперечною зчерченістю в проекції лівого ліктьового суглобу по передній поверхні, осадження у вигляді вертикально орієнтованих смугастих саден і подряпин переривчастого характеру на лівій бічній поверхні грудної клітки по середньо - та передньо-пахвовим лініям, смугастий синець переривчастого характеру - негативний відбиток протектора автомобіля на передній стінці грудної клітини ліворуч від середньо-пахової до парастернальної лінії в проекції 6-12 ребер; садно і опік шкіри IIА ступеня на лівому надпліччі по передній поверхні, опік шкіри ІІА-ІІБ ступеня на задній поверхні правого передпліччя з переходом на тильну поверхню правої кисті. Закритий косий непрямий перелом грудини, повні прямі переломи ребер по середньо-ключичній лінії ліворуч і по біляхребтовій лінії праворуч з пошкодженнями пристінкової плеври, повні непрямі переломи ребер по середньо-пахвовій лінії ліворуч і по передньо-пахвовій лінії праворуч, закриті осколкові переломи остистих відростків 9-12 грудних 1-го поперекового хребців, великовогнищеві плямисті крововиливи в області коренів обох легень, забої і розриви легень, більш лівої, двобічний пневмогемоторакс (повітря і рідка кров в лівій і правій плевральних порожнинах); масивний крововилив розшарвовуючого характеру в товщі навколониркової і позаочеревинної клітковини ліворуч, гемоперитонеум (рідка кров в черевній порожнині), розрив в області судинної ніжки лівої нирки, розрив по діафрагмальній поверхні печінки, розрив селезінки в області судинної ніжки.

Всі вищезазначені тілесні ушкодження в даному випадку розглядаються у сукупності як сумісна тупа травма голови, тулубу і кінцівок, і за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до настання смерті, яка наступила 30.06.2018 близько о 22 годині 30 хвилин, на місці дорожньо-транспортної пригоди в районі опори АДРЕСА_3 .

Характер, вираженість та масивність тілесних ушкоджень, встановлених в області грудної та черевної порожнини ОСОБА_7 , призвели до настання смерті, що підтверджується висновком комплексної комісійної судової автотехнічної і судово-медичної експертизи №5595-18 від 14.02.2019 року.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України за ознаками - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення в повному обсязі, та підтвердив вищезазначені факти, що викладені у обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні надав слідуючи пояснення. Він є рідним сином загиблого в результаті ДТП ОСОБА_10 , яка мала місце в с.Зоря Томаківського району Дніпропетровської області на вул.Сільськогосподарській.

Коли сталось ДТП його не було, оскільки він проживає в м.Дніпро разом зі своєю сім"єю.

На вихідні він приїздив гостювати до своїх батьків, та вранці 30.06.2018 р. поїхав у м.Дніпро.

В 22.45 год. зателефонувала рідна сестра його дружини, та повідомила про те, що батька збив автомобіль, водій якого не надав йому допомогу, та з місця ДТП зник. Потерпілий відразу виїхав на місце ДТП. Коли він приїхав на місце ДТП, його батько лежав на проїжджій частині по АДРЕСА_1 , без ознак життя. Від місцевих жителів потерпілий дізнався, що його батька збив обвинувачений ОСОБА_4 .

До цього часу жодного разу, обвинувачений ОСОБА_4 , так і не виказав потерпілому ОСОБА_10 , щирого розкаяння з приводу вказаної події, не попросив вибачення та будь-яких інших проявів співчуття до потерпілого, який втратив найдорожчу йому людину у своєму житті - батька, добровільно не відшкодував жодної копійки заявленої моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_10 наполягає саме на суворому покаранні, реальній мірі покарання у вигляді позбавлення волі на максимальний термін передбачений санкцією даної статті.

В судовому засіданні були допитані наступні свідки: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , (неповнолітніх ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ), ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Свідок ОСОБА_11 засвідчив суду, що він проживає в с.Настасівка Томаківського району Дніпропетровської області. Обвинуваченого та загиблого потерпілого знає, відносини нормальні.

В червні, точної дати не пам"ятає, у вечірній час, він, його дружина ОСОБА_19 та знайома ОСОБА_13 , відпочивали в кафе "Сафари", що розташоване в с.Зоря Томаківського району Дніпропетровської області. Вони сиділи на вулиці в бесідці. Під час відпочинку, вони бачили , як легковий автомобіль ВАЗ 21099, на якому їздить обвинувачений ОСОБА_4 , якого вони знають довгий час, проїжджав без освітлення, фари були вимкнені. Потім вони зібрались їхати додому. Коли виїхали на вул.Сільськогосподарську, побачили , що на дорозі лежало тіло чоловіка, це був потерпілий ОСОБА_7 .

Потім вони викликали фельдшера та поліцію.

Свідок ОСОБА_12 засвідчила суду, що вона, її чоловік ОСОБА_11 , та знайома ОСОБА_13 , 30.06.2018 року у вечірній час відпочили в кафе "Сафари", що знаходиться в с.Зоря Томаківського району Дніпропетровської області.

Обвинуваченого ОСОБА_20 та загиблого потерпілого знає, відносини нормальні.

Коли в цей вечір вони приїхали в кафе "Сафари", потерпілий ОСОБА_21 вже там знаходився, окрім того, він був в стані алкогольного сп"яніння, він сидів у бесідці, що знаходиться на території кафе. Цього вечора йшов дощ.

Через 30 хв. потерпілий пішов додому по вул.Сільськогосподарській. Через хвилин 15 , вони почули як різко загальмувало авто, і через 5 хв. вони звернули увагу на дорогу, по якій рухався легковий автомобіль ВАЗ 21099 без освітлення, фари не були увімкнені. Також свідок підтвердила суду, що на цьому автомобіль їздить ОСОБА_4 . Крім того , свідок підтвердила суду, що інших автомобілів , окрім авто обвинуваченого не було.

Потім вони зібрались їхати додому, та коли виїхали з кафе, по вул.Сільськогосподаській побачили лежачого на дорозі потерпілого ОСОБА_7 . Вони викликали фельдшера та поліцію.

На місці де сталося ДТП освітлення було.

Свідок ОСОБА_13 повністю підтвердила свідчення свідка ОСОБА_22 .

Свідок ОСОБА_14 в присутності своєї матері ОСОБА_23 , засвідчив суду, що 30.06.2018 року у вечірній час він знаходився в гостях у свого знайомого ОСОБА_24 , де разом з ними також була ОСОБА_25 .

В цей вечір йшов дощ. Потім вони попросили ОСОБА_26 , щоб той відвіз ОСОБА_27 додому, оскільки йшов дощ. Обвинувачений приїхав, і вони, разом з ОСОБА_24 та ОСОБА_28 поїхали у бік центральної вулиці села, а саме у бік вул.Сільськогосподарської, у напрямку будинку ОСОБА_29 . За дорогою свідок не слідкував.

Автомобіль рухався на дальньому світлі фар.

Під час руху, обвинувачений різко загальмував. Свідок у обвинуваченого запитав , що сталося, обвинувачений відповів, що на проїжджій частині лежить чоловік.

Потім вони, окрім обвинуваченого, вийшли із автомобіля та побачили, що під автомобілем знаходилось тіло чоловіка, у якого з голови почала текти кров, та він не подавав ознак життя.

Після чого обвинувачений здав назад, і вони поїхали з місця ДТП.

З якою швидкість рухався автомобіль , свідок не пам"ятає.

Що було далі він не знає.

Свідок ОСОБА_15 повністю підтвердила свідчення свідка ОСОБА_14 .

ОСОБА_16 підтвердив суду той факт, що він був свідком коли забирали тіло покійного ОСОБА_21 , а саме, він був на роботі, його викликали забрати тіло з місця ДТП. Тіло лежало на дорозі навпроти вул.Сільськогосподарської. Бачив садна на голові та обличчі даного чоловіка. Потім тіло відправили до моргу.

Крім того, влітку 2018 року його було запрошено в якості понятого при проведенні слідчого експерименту на місці скоєння ДТП за участю свідків, які були присутні в автомобілі ОСОБА_30 .

Проведення слідчого експерименту проводилось в нічний час, на тому ж місці де було скоєно ДТП, освітлення було але погане.

ОСОБА_17 підтвердила суду, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Дане ДТП було вчинено навпроти її домоволодіння, асфальт був мокрий, оскільки цього дня йшов дощ, дату та час свідок не пам"ятає. Тіло лежало поперек дороги, ближче до узбіччя.

Крім того, свідок була присутня під час проведення слідчого експерименту при відтворенні даної події.

Під час проведення слідчого експерименту, свідки неповнолітні ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , говорили, що вони були в автомобілі, за кермом якого знаходився обвинувачений ОСОБА_4 , окрім того, вони вказували, яким чином рухався автомобіль, місце наїзду та інші обставини даної ДТП.

ОСОБА_18 підтвердив суду той факт, що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Дане ДТП було скоєно навпроти будинку за АДРЕСА_4 . Крім того, він був присутній в якості понятого під час проведення слідчого експерименту.

Під час проведення даного слідчого експерименту були присутні, вчитель, мама одного із свідків, самі свідки ( ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ), які були присутні при відтворенні події даного ДТП. Дане відтворення проводилось в нічний час, робилися заміри, поливали місцевість водою. Під час відтворення, свідки розповідали, що за кермом автомобіля був саме обвинувачений ОСОБА_4 .

Крім того, свідок підтвердив суду, що після вчинення ДТП, дати точної він не пам"ятає , час був близько 24.00 год., коли він повертався додому, бачив тіло чоловіка, ОСОБА_10 , яке лежало на дорозі, в якого на голові зліва були садна. На місці ДТП працювали працівники поліції, освітлення на даній місцевості було.

Експерт ОСОБА_33 , запрошений до судового засідання за клопотанням сторони захисту, засвідчив суду, що всі виявлені тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_10 розглядаються у сукупності як сумісна тупа травма голови , тулубу і кінцівок і за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень , які призвели до настання смерті.

Питання захисника обвинуваченого: "Які тілесні ушкодження могли утворитися від подвійного травмування колесами автомобіля по лежачому на землі тілу потерпілого ОСОБА_10 .?"

Відповідь експерта: Від подвійного травмування утворився комплекс тілесних ушкоджень, а саме: травма голені; ушкодження по правій половині тіла, а також ушкодження, що характерні для переїзду, це травма грудної клітини та черевної порожнини, обидві травми як перша так і друга тяжкі та небезпечні для життя.

Питання захисника: "Саме для переїзду колесом автомобіля подвійного, які характерні із них?"

Відповідь експерта: Комплекс тілесних ушкоджень у вигляді : сумісної травми голови; сумісної травми тіла; грудної клітини, а саме, - перелом грудини, численні переломи ребер із травмуванням легень, розриви тканини легень , ушкодження навколо-ниркової поза-черевної клітковини, тобто, це навколо нирки зліва, розриви селезінки, ушкодження діафрагмальної поверхні печінки і т.д., основне, це травма грудної клітки і черевної порожнини.

Питання захисника: "Чи характерні утворення інших тілесних ушкоджень у потерпілого при ДТП?"

Відповідь експерта: Відкритий перелом кісток правої гомілки - це всі ушкодження , які не характерні внаслідок переїзду транспортним засобом , а є наслідком безпосередньої місцевої дії травмуючого предмету, яким не був автомобіль ВАЗ 21099.

Питання захисника обвинуваченого: "Чи характерні саме в області голови для ДТП першого?"

Відповідь експерта: Ушкодження в області голови , а саме по правій її половині; ушкодження в області тулубу та кінцівок зправа, в тому числі правої гомілки, вони менш характерні за рахунок переїзду колесами транспортного засобу. Однак, у зв"язку з тим, що під час переїзду тіла відбувалося переміщення тіла, про що свідчить осадження шкіри на лівій боковій поверхні, то ці ушкодження також могли виникнути і за умов переїзду, окрім бампер-перелому кісток правої гомілки.

Питання захисника обвинуваченого: "Чи могли тілесні ушкодження, які утворилися при першому ДТП привести до самостійної смерті потерпілого до скоєння подвійного переїзду тіла, тобто (Переїзд і первинне травмування, яке призвело до горизонтального положення тіла потерпілого)?"

Відповідь експерта: Всі ушкодження свідчать про одноразовий переїзд колесами траспортного засобу.

В судово-медичній практиці тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, тобто мають ознаки ушкоджень, які є небезпечними для життя , мається на увазі те, що всі ушкодження , які є тяжкі, і без надання медичної допомоги, вони призводять до настання смерті. Тому, оця ознака небезпеки для життя і є критерієм тяжких тілесних ушкоджень.

Питання захисника обвинуваченого: "Чи можливо встановити проміжок часу між першим та другим ДТП?

Відповідь експерта: При судово-медичному дослідженні встановлені прижиттєві ознаки всіх виявлених ушкоджень, а саме: розвиток запальних змін в області ушкоджень свідчить, що ушкодження спричинені в короткий термін часу , тобто, це менш ніж 4-6 годин , бо запальна реакція змінюється після виникнення тілесних ушкоджень до 4-6 год. В даному випадку можливо сказати, що ці ушкодження спричинені в один термін розвитку запальних процесів і розмежувати їх на найбільш короткий термін не має судово-медичних даних, тобто, і в першій області тілесних пошкоджень від контакту транспортним засобом, і інший комплекс тілесних ушкоджень , які виникли внаслідок переїзду, це ушкодження, які виникли в короткий термін часу і по критеріям експертів, одне за одним.

Більш конкретно встановити час вони не мають можливості.

Питання прокурора: "Ви підтримуєте свій висновок , який був долучений до матеріалів обвинувального акту?"

Відповідь експерта: Висновок , який був наданий комісійно з експертом авто-техніком, ми підтверджуємо в повному обсязі, вважаємо його обґрунтованим , який має підтверджувану базу.

Експерт авто-технік проводив дослідження транспортних засобів , огляд місця події.

Всі мої висновки комісійно обґрунтовані.

На питання головуючого: "Від чого наступила смерть потерпілого, від переїзду автомобіля, чи попереднього ДТП, чи можливо ще одне ДТП було від якого йому гомілку поламали?"

Відповідь експерта: У зв"язку з тим, що всі тілесні ушкодження були прижиттєвими , тобто, всі тілесні ушкодження , які виникли за умови первинного контактування та другого контактування внаслідок переїзду прижиттєві, тому експертно слід вважати, що комплекс встановлених тілесних ушкоджень прижиттєвих і призвели до настання смерті.

Тобто, і первинний і вторинний - це комплекс тілесних ушкоджень, і в результаті цього комплексу настала смерть потерпілого. Цей увесь комплекс і є причиною смерті і розмежувати їх просто не можливо.

Вина обвинуваченого також підтверджується матеріалами кримінального провадження, які були досліджені в судовому засіданні, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.07.2018 р. (а.с.7-16) зі схемою до протоколу, та фототаблицями; яким зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення по вул.Сільськогосподарській, с.Зоря, Томаківського району Дніпропетровської області в районі будинку №22, де зафіксовано: місце вчинення ДТП, розташування трупа та наявних у нього тілесних ушкоджень, зафіксована належним чином слідова картина; протоколом огляду та вилученням транспортного засобу від 01.07.2018, яким керував ОСОБА_4 , а саме: автомобіль «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 з фототаблицею до нього, відповідно до якого, на автомобілі наявні шини літні, в доброму стані, з доволі вираженим малюнком протектора, без зовнішніх пошкоджень, моделі nokian 175/70 R13. Зовнішніх пошкоджень на передній частині автомобіля не виявлено, що вказує на те, що зіткнення із тілом людини, яка перебувала в вертикальному положенні - не було; довідкою територіального сервісного центу №1249 від 09.08.2018, згідно якої за ОСОБА_34 не зареєстровано жодного транспортного засобу; витягом з бази даних про відсутність у ОСОБА_35 посвідчення водія, яке дає право керування автомобілем; висновком судово-медичного експерта №116-Е-У від 27.07.2018 року, актом судово-медичного дослідження №116 від 25.07.2018 року, згідно із якими при дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження, у вигляді: забитих ран скроневої та лобної частин голови, закритий косий непрямий перелом грудини, повні прямі переломи ребер, забої і розриви легень, розрив печінки та селезінки, опіки шкіри ІІ ступеня, а також відкритий бампер-перелом правої великогомілкової кістки, закритий поперечний перелом малогомілкової кістки.

Вказані тілесні ушкодження утворилися в короткий проміжок часу незадовго до настання смерті, від ударної та ударно-ковзаючої дії тупого твердого предмету та при ударі (ударах) і ковзанні об поверхню такого (таких), а також тілесні ушкодження у вигляді опіків шкіри на лівому надпліччі і правій верхній кінцівці утворилися від дії надмірно високої зовнішньої температури, можливо при контакті з розпеченим предметом (предметами).

За механізмом завдання, виявлені тілесні ушкодження утворилися в умовах дорожньо-транспортної пригоди при первинному контакті легкового автомобіля, що рухався з передньою поверхнею правої гомілки потерпілого при перпендикулярному її положенні відносно дорожнього покриття, з подальшим відкиданням потерпілого на дорожнє покриття і послідуючим переїздом колесом іншого автомобіля, що рухався, через тіло потерпілого, а саме - через область грудної клітини зліва направо дещо знизу вверх (по відношенню до анатомічно правильного положення тіла), при розташуванні потерпілого в горизонтальному положенні на спині на дорожньому покритті.

Всі вищезазначені тілесні ушкодження в даному випадку розглядаються у сукупності як сумісна тупа травма голови, тулубу і кінцівок і за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до настання смерті.

Таким чином, експертом встановлено два етапи травмування потерпілого:

1-й етап полягає у травмуванні внаслідок ударної дії тупого твердого предмету передньої поверхні правої гомілки потерпілого при перпендикулярному її положенні відносно дорожнього покриття, з подальшим відкиданням потерпілого на дорожнє покриття;

2 етап полягає у травмуванні внаслідок ударно-ковзаючої дії тупого твердого предмету та при ковзанні об поверхню такого предмету, під час переїзду колесом автомобіля, що рухався, через тіло потерпілого, при його розташуванні в горизонтальному положенні на спині на дорожньому покритті, що спричинило закритий косий непрямий перелом грудини, повні прямі переломи ребер, забої і розриви легень, печінки та селезінки, опіки шкіри ІІ ступеня.

З метою розмежування по ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які виникли за кожним етапом окремо, під час досудового розслідування проведено додаткову судово-медичну експертизу.

Згідно додаткового висновку експерта №116-Е-У-Д від 03.09.2018, розмежовані тілесні ушкодження, виявлені при дослідженні трупа, так: ушкодження у вигляді відкритого перелому правої великогомілкової кістки, закритого поперечного перелому правої малогомілкової кістки (бампер-перелом кісток правої гомілки) відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у вигляді забитих ран скроневої та лобної частин голови, закритий косий непрямий перелом грудини, повні прямі переломи ребер, забої і розриви легень, розрив печінки та селезінки, опіки шкіри ІІ ступеня, розглядаються у сукупності як сумісна тупа травма, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до настання смерті.

Опіки шкіри ІІ ступеня утворитися від дії надмірно високої зовнішньої температури, можливо при контакті з розпеченим предметом (предметами), не виключено - деталями автомобілю.

Виявлені тілесні ушкодження характерні для переїзду колесом легкого автомобіля, що рухався, через тіло потерпілого, а саме - через область грудної клітини зліва направо дещо знизу вверх (по відношенню до анатомічно правильного положення тіла), при розташуванні потерпілого в горизонтальному положенні на спині на дорожньому покритті.

Висновком комплексної комісійної судово-медичної та судово-автотехнічної експертизи №5595-18 від 14.02.2019 (а.с.40-49, 53-55,143-164), вбачається, що при дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми голови, тулубу і кінцівок, асаме - забиті рани в правій скроневій області, на правій вушній раковині, в правій передньо-вушній області, в лівій лобній області; садна в лівій скроневій області, в лівій передвушній області, на зовнішній поверхні у верхній третині правого плеча, в середній третині по зовнішній поверхні правого плеча, на передній поверхні правого плеча у верхній третині з переходом на передню поверхню грудної клітки, на передній поверхні грудної клітки по правій середньо-ключичній лінії в проекції 5-7 ребер, на зовнішній поверхні у верхній третині правого стегна, на задній поверхні в області правого ліктьового суглоба, в проекці крила лівої клубової кістки по лівій середньо-пахвовій лінії; синці в проекції перенісся, в лівій виличній області з переходом на ліву щоку і проекцію правої гілки нижньої щелепи; осадження з частковою поперечною зчерченістю в проекції лівого ліктьового суглобу по передній поверхні, осадження у вигляді вертикально орієнтованих смугастих саден і подряпин переривчастого характеру на лівій бічній поверхні грудної клітки по середньо- та передньо-пахвовим лініям, смугастий синець переривчастого характеру - негативний відбиток протектора автомобіля на передній стінці грудної клітини ліворуч від середньо-пахової до парастернальної лінії в проекції 6-12 ребер; садно і опік шкіри ІІА ступеня на лівому надпліччі по передній поверхні, опік шкіри ІІА-IIБ ступеня на задній поверхні правого передпліччя з переходом на тильну поверхню правої кисті. Закритий косий непрямий перелом грудини, повні прямі переломи ребер по середньо-ключічній лінії ліворуч і по біляхребтовій лінії праворуч з пошкодженнями пристінкової плеври, повні непрямі переломи ребер по середньо- пахвовій лінії ліворуч і по передньо-пахвовій лінії праворуч, закриті осколкові переломи остистих відростків 9-12 грудних і 1-го поперекового хребців, великовогнищеві плямисті крововиливи в області коренів обох легень, забої і розриви легень, більш лівої, двобічний пневмогемоторакс (повітря і рідка кров в лівій і правій плевральних порожнинах); масивний крововилив розшарвовуючого характеру в товщі навколониркової і позаочеревинної клітковини ліворуч, гемоперитонеум (рідка кров в черевній порожнині), розрив в області судинної ніжки лівої нирки, розрив по діафрагмальній поверхні печінки, розрив селезінки в області судинної ніжки,відкритий бампер-перелом правої великогомілкової кістки, закритий поперечний перелом правої малогомілкової кістки.

Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися в короткий проміжок часу незадовго де настання смерті, від ударної та ударно-ковзаючої дії тупого твердого предметів та пр: ударі (ударах) і ковзанні об поверхню такого (таких), а також тілесні ушкодження вигляді опіків шкіри на лівому надпліччі і правій верхній кінцівці утворилися від д; надмірно високої зовнішньої температури, можливо при контакті з розпечена? предметом (предметами); виявлені тілесні ушкодження вірогідно утворилися в умова: дорожньо-транспортної пригоди при первинному контакті легкового автомобілю, ще рухався з передньою поверхнею правої гомілки потерпілого при перпендикулярним; чи близькому до нього положенні довжинника гомілки потерпілого стосовне дорожнього покриття, з подальшим відкиданням потерпілого на дорожнє покриття послідуючим переїздом колесом іншого автомобіля, що рухався, через тіл»: потерпілого, а саме - через область грудної клітини зліва направо дещо знизу ввер» (по відношенню до анатомічно правильного положення тіла), при розташувань: потерпілого в горизонтальному положенні на спині на дорожньому покритті.

Всі виявлені тілесні ушкодження в даному випадку розглядаються у сукупності несумісна тупа травма голови, тулубу і кінцівок і за ознакою небезпеки для житт.» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (на підставі 2.1.3. л,м,о «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995р. ), які призвели до наслання смерті.

Смерть його наступила від сумісної тупої травми голови тулубу та кінцівок у вигляд численних синців, саден, осаджень, забитих ран на обличчі, тулубі, кінцівках, численних двобічних переломів ребер, переломів грудини і остистих відростки хребців, забоїв і розривів легень, розривів печінки, селезінки, лівої нирки, відкрилок бампер-перелому правої вееликогомілкової кістки, правої малогомілкової кістки, як: ускладнилася розвитком травматичного шоку, що слід вважати безпосередньок причиною смерті.

При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 4,18%о у крові, 5,06%о у сечі, що стосовно живих осіб може відповідати тяжкій алкогольній інтоксикації.

Враховуючи причину смерті, умови перебування трупа, характер та ступінь вираженості трупних явищ при огляді трупа на місці його виявлення, вважає, що смерть могла наступити за 4-7 годин до моменту огляду трупа.

При судово-медичному дослідженні були виявлені морфологічні ознаки алкогольної кардіоміопатії, хронічного гепатиту. Ці захворювання в даному випадку не знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Факт переїзду тіла колесом легкового автомобіля ВАЗ 21099, дані огляду вказаного автомобіля вказують на те, що відкритий перелом кісток правої гомілки відбувся внаслідок первинного контакту передньо-зовнішньою поверхнею правої гомілки з виступаючими частинами транспортного засобу, що рухався, послідуючим падінням тіла на автомобіль, а потім тверде покриття.

Характер, вираженість та масивність тілесних ушкоджень, встановлених в області грудної та черевної порожнини, призвели до настання смерті.

Враховуючи кількість встановлених тілесних ушкоджень, їх масивність, тяжкість, комісія експертів вважає, що навіть при своєчасному наданні кваліфікованої медичної допомоги в умовах спеціалізованого медичного закладу не можливо було запобігти летального наслідку.

Протоколом додаткового огляду транспортного засобу від 03.07.2018 з фототаблицею до нього, а саме: автомобіля «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 , при підніманні автомобіля, в нижній частині лонжерона автомобіля, в середині нього була встановлена вигнутість, свіжа за своїми ознаками, з потертостями на ньому. Встановлено також, що на нижній частині картеру автомобіля наявні характерні утертості мастильного покриття та у тому місці знаходяться клаптики тканини у кількості 2 штук, які оглянуто та вилучено.

Висновком експертизи волокнистих матеріалів і виробів з них №1/8.3/2622 від 15.08.2018, згідно якого два фрагменти трикотажу кольору близького до «синий (13.0-8/4)», виявлені при огляді автомобіля «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та трикотажна футболка кольору близького до «синий (13.0-8/4)», з поздовжніми смугами сірого, білого кольорів, вилучена з трупа пішохода ОСОБА_10 , мають спільну групову належність.

Вищенаведені дані та виявлена слідова картина на автомобілі «ВАЗ 21099», яким керував ОСОБА_4 , а саме вигнута деталь лонжерона з потертостями на ньому, утертості мастильного покриття на нижній частині картеру вказаного автомобіля та два фрагменти трикотажу, виявленні на нижній частині картера, які мають спільну групову належність з трикотажною футболкою потерпілого, беззаперечно доводить у сукупності з іншими дослідженими доказами механізм ДТП, що саме вказаним автомобілем вчинено переїзд через тіло пішохода та подальше здійснення руху заднім ходом автомобіля та відповідно переїзд повторно колесом автомобіля через тіло потерпілого.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.03.2019 року за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , схемою до нього, під час якого свідок ОСОБА_14 детально відтворив на місці події обставини та механізм дорожньо-транспортної пригоди, які покладено в основу обвинувачення.

Проведення слідчого експерименту від 03.04.2019 року за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , схемою до нього, під час якого свідок аналогічним чином детально відтворив на місці події обставини та механізм дорожньо-транспортної пригоди, які також покладено в основу обвинувачення (а.с. 104-107, 113-115, 166-168,198-200).

Висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 13.07.2018 №5/10.2/492, з якого вбачається, що робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться в працездатному стані. Тобто вказане доводить, що обвинувачений ОСОБА_4 не мав перешкод технічного характеру для безпечного забезпечення руху та вжиття заходів до зниження швидкості руху керованого ним автомобіля або застосування маневрування з метою об`їзду лежачого пішохода.

Висновком експерта від 02.08.2018 №5/10.1/563 (а.с.121-126), з якого вбачається, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 21099 повинен був діяти відповідно до вимог п.п12.2,12.4 та 12.3 дорожнього руху України. Крім того, обвинувачений мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду, при заданих вихідних даних.

Лікарським свідоцтвом про смерть №116 від 02 липня 2018 (а.с.36); протоколом огляду транспортного засобу від 01.07.2018 (а.с.21-25); протоколом додаткового огляду транспортного засобу від 03.07.2018 (а.с.60-64);

Висновок експерта №11/10.1/331 від 12.04.2019 (а.с.207-211), відповідно до якого, в даній дорожній обстановці, водій автомобіля ВАЗ -21099 ОСОБА_36 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.2 ,12.4 та 12.3 ПДР, технічна можливість запобігти настання події ДТП для водія вказаного автомобіля визначалася виконанням ним вимог п.12.3 ПДР і для нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили б йому виконати їх, дії водія вищевказаного автомобіля не відповідали вимогам п.12.4 ПДР, що з технічної точки зору знаходилося у причинному зв`язку з настанням події ДТП.; Ухвала від 04.07.2018 р. про накладення арешту на автомобіль (а.с.33-34); Характеризуючий матеріал на обвинуваченого.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Таким чином, проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_4 , свідків, експерта, а також досліджені під час судового розгляду вище перелічені письмові докази, суд приходить до висновку, що вони є переконливими, обґрунтованими, послідовними і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Крім того, відповідно до статті 485 КПК України під час судового розгляду кримінального правопорушення, вчиненого неповнолітнім, було з"ясовано, що стан здоров"я та рівень розвитку неповнолітнього ОСОБА_4 задовільний. На момент вчинення злочину навчався на 2 курсі в Дніпровському вищому професійному училищі будівництва.

Умови життя та виховання відповідають загальновизнаним принципам. ОСОБА_4 виховувався у повній родині. За місцем проживання та навчання характеризується задовільно. На профілактичному обліку в секторі ювенальної превенції ВП №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області не перебуває. На обліку в органах у справах дітей не перебував, на обліку у психіатра або нарколога також не перебував.

В основу вироку суд ставить покази обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_7 , свідків та експерта, оскільки вони дані в судовому засіданні, узгоджуються між собою та з безпосередньо дослідженими письмовими доказами, які є належними, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, та є допустимими, оскільки отримані у порядку, встановленому КПК України.

Підстав для обмови обвинуваченого судом не встановлено. Дорослі підбурювачі кримінального провадження відсутні.

Ухвалюючи вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що сукупністю наданих стороною обвинувачення належних та допустимих доказів з достатньою повнотою встановлено обставини кримінального правопорушення, вину неповнолітнього обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим діяння вірно кваліфіковано.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Щодо додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд зазначає наступне.

При призначені покарання суд враховує те, що відповідно до п.21 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, призначення додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортним засобом особи, яка взагалі не мала права керувати транспортним засобом, є неможливим.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає п.3 вчинення злочину неповнолітнім.

Наразі обвинувачений є повнолітньою особою, у повній мірі розуміє наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення, проте за період часу судового розгляду вибачення у потерпілого за вчинене не попросив.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Частиною 2ст.50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від24.10.2003року №7«Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу на те, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65-67 КК України, судом враховується характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, злочин вчинив вперше, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку в органах у справах дітей не перебував, на обліку у психіатра або нарколога також не перебуває, відомостей про постійне або хоча б тимчасове працевлаштування суду не надав, відповідно до ст.12 КК України скоїв тяжкий злочин, невідворотні наслідки , що настали у вигляді смерті ОСОБА_10 , 1958 р.н. та позицію потерпілого, відношення винного до скоєного, який визнав себе винним повністю, але не висловив жалю з приводу вчиненого та намірів виправити ситуацію, що склалася, заслухавши думку потерпілого, який наполягає на суворій мірі покарання у вигляді позбавлення волі на максимальний термін, думку прокурора, який в судових дебатах, просив призначити покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами, посилаючись на те, що розкаяння ОСОБА_4 не є щирим, протягом досудового розслідування він вину не визнавав, покази надавати відмовився, тим самим не сприяв розслідуванню злочину та встановленню істини, потерпілому свій жаль з приводу вчиненого та намірів виправити ситуацію не висловлював, суд приходить до висновку, що призначене покарання ОСОБА_4 має відбувати реально в умовах ізоляції від суспільства, тобто, необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, якою передбачене покарання за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим кримінальним правопорушенням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними, без додаткового покаранням у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Потерпілий заявив позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину та втрати батька, а саме просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 500 000,00 грн.

Відповідно до ст.23 ЦК України вона має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із втратою сина. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно тривалий період вона не може вести нормальний спосіб життя і до теперішнього часу знаходиться в стані негативних психічно-емоціональних переживань. Внаслідок протиправної поведінки відповідач заподіяв йому моральну шкоду, яку він оцінює в 500 000,00 грн.

Обвинувачений вищевказаний цивільний позов визнає, але вважає розмір моральної шкоди завищеним.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог потерпілого про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснив Вищій спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові № 4 від 01.03.2013 р. "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" у п.6 особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Також, суд звертає увагу, що ВСУ у постанові по справі № 6-2808цс15 від 20.01.2016 р. зробив правовий висновок, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, тобто останній вправі одержати повне відшкодування шкоди безпосередньо від особи, яка її завдала, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність такої особи.

Крім того, у відповідності до ст.1167 ЦК України фізична особа, яка зазнала душевних страждань, має право на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди» із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

У даному випадку, суд вважає наведені доводи позивача обґрунтованими, та таким, що підлягає задоволенню, оскільки цивільному позивачеві протиправними діями обвинуваченого спричинена значна моральна шкода, яка виразилась у втраті близької людини, моральних переживаннях пов"язаних з порушенням нормальних життєвих зв"язків і необхідності відшукувати додаткові зусилля для організації свого життя, тривалість немайнових втрат, які продовжуються до сьогоднішнього дня.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу, суд враховує характер та обсяг душевних та психічних страждань позивача, характер немайнових втрат, психологічної травми, обставини описані вище, при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідача в 500 000 (п"ятсот тисяч) гривень.

Крім того, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України у зв`язку з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, необхідно скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04.07.2018 р, на автомобіль ВАЗ-21099 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 .

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.373,374,376 КПК України, ст.ст. 23, 1167-1168, 1201 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 в порядку виконання вироку суду.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні: за проведення судової експертизи волокнистих матеріалів та виробів з них №1/8.3/2622 від 15.08.2018 р. в сумі 3718 грн. 00 коп.; за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 5/10.2/492 від 13.07.2018 р. в сумі 2288 грн. 00 коп.; за проведення автотехнічної експертизи № 5/10.1/563 від 02.08.2018 в сумі 1144 грн. 00 коп.; за проведення комплексної комісійної судово-медичної та судової автотехнічної експертизи №5595-18 від 14.02.2019 р. в сумі 5720 грн.; за проведення додаткової судової автотехнічної експертизи №11/10.1/331 від 12.04.2019 року в сумі 1144 грн., а всього в сумі 14 014 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04.07.2018 р., на автомобіль марки ВАЗ-21099 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , та повернути його власнику - ОСОБА_9 .

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 (адреса: АДРЕСА_5 , моральну шкоду в сумі 500 000 (п"ятсот тисяч) гривень.

Речові докази: гумовий ущільнувач з автомобіля, який поміщено до спеціального пакету Національної поліції України за №0015956; два фрагменти трикотажу, дві часточки волокон тканини сірого кольору , що поміщені до спеціального пакету Національної поліції України за №3518865 та №1748244; одяг ОСОБА_10 , а саме: футболку сіру у чорну горизонтальну смужку, штани чорні синтетичні в червону вертикальну смужку по бокам, які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України за №ЕХР0409883, які передано до камери схову ГУНП в Дніпропетровській області - знищити; автомобіль ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який зберігається на майданчику тимчасового тримання Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул.Казкова,3-А, с-ще Томаківка Дніпропетровської області - повернути власнику, ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст вироку складено 02.05.2023 року.

Суддя: ОСОБА_1

24.04.2023