Провадження № 1-кс/947/9387/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдови, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000432 від 17.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, в рамках якого ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, про обрання ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний вчинив тяжке кримінальне правопорушення, переховується від органів досудового розслідування, оголошений у міжнародний розшук, може незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, та неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та достатніми для його застосування до підозрюваного.

Захисник залишила вирішення зазначеного питання на розсуд суду.

Вивчивши клопотання та надані суду матеріали, вислухавши думки прокурора та захисника, приходжу до наступного.

Відповідно до ст..193 ч.6 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Надані прокурором данні про оголошення ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) в міжнародний розшук, свідчать про наявність достатніх підстав, відповідно до вимог ч.6 ст.193 КПК України, для розгляду клопотання у відсутність підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення.

А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального провадження, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Приймаючи до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах, зокрема, в показах свідків, протоколах обшуку та оглядів, протоколах впізнання особи за фотознімками, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри в скоєнні ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Враховуючи що ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) оголошений у розшук, раніше судимий, вважаю, що ці обставини свідчать про можливість з боку підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В зв`язку з викладеним, вважаю ризики, передбачені ч.1 п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, доведеними.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) у разі визнання винуватою, вважаю що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Крім того, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистості, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладених в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

В зв`язку з викладеним, вважаю, що в даній кримінальній справі, на час вирішення вказаного питання, з урахуванням викладених в ухвалі обставин кримінального провадження, суспільний інтерес переважає над особистим інтересом підозрюваного.

Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема правової позиції, викладеній в п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України, вирішуючи питання щодо можливості застосування інших запобіжних заходів відносно підозрюваного, зважаючи на обґрунтованість підозри та наявність вказаних ризиків, та приймаючи до уваги відсутність фактичних даних, які свідчать про зміну цих ризиків, суд вважає неможливим запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.

Вважаю доцільним, з урахуванням того, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) оголошений у міжнародний розшук, відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі встановленого, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 задовольнити.

За відсутності підозрюваного, обрати відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Після затримання ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) і не пізніше, як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження доставити ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`яких запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1