Справа № 576/1887/21
Провадження № 1-кс/576/449/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року місто Глухів

Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про знищення речових доказів, -

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого відділу поліції № 1 (м. Глухів), погоджене з прокурором, про надання дозволу на знищення речових доказів сірчаної кислоти, яка міститься у 120 полімерних ємностях по 2,5 л з написом sulfuric acid.

Клопотання слідчий мотивує тим, що у його провадженні перебувають матеріали кримінального провадження № 0000250 від 16.08.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України, за фактом порушення правил перевезення прекурсорів.

Зокрема, слідчий зазначає, що 23.07.2021 р. до митного посту «Бачівськ» прибув автомобіль MAN TGX 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом Kogel д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Серед вантажу у цьому автомобілі було задекларовано перевезення сірчаної кислоти, яка є прекурсором. Однак таке перевезення було здійснено без відповідного дозволу. У подальшому вказану сірчану кислоту було вилучено. Проведено експертизу, яка встановила, що вилучена рідина є сірчаною кислотою.

Враховуючи, що кримінальне провадження закрито, слідчий з посиланням на ч. 6 ст. 100 КПК України, просив задовольнити клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали до нього, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України, на норми якої послався слідчий у своєму клопотанні, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

Разом з цим, п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК вказує, що наведені вище речові докази повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Перш за все слідчий суддя зазначає, що відповідно до списку 2 таблиці 4 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затв. Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 р. сірчана кислота відноситься до прекурсорів, стосовно яких встановлюються заходи контролю, а не обіг яких заборонено.

Також як свідчать матеріали справи, ввезення цієї сірчаної кислоти на територію України був дозволений митними органами Закарпатської митниці в режимі транзиту. Лише при виїзді з України було виявлено, що транзит відбувся без відповідних дозвільних документів.

Водночас матеріали клопотання не містять будь-яких належних та допустимих доказів того, що вилучене майно, відносно якого поставлено питання щодо його знищення, є незаконно виготовленим, що його обіг заборонено.

Крім того, не було встановлено власника цієї сірчаної кислоти, не з`ясовано у власника питання щодо можливого оформлення дозволу на транспортування на даний час, особливо зважаючи на те, що ввезення цієї сірчаної кислоти відбулось з дозволу митних органів.

Також, у поданому клопотанні не наведено (та не додано доказів), що вилучена сірчана кислота, питання про знищення якої ставиться у клопотанні, являється небезпечною продукцією, а тривале їх зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 171-174, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого про знищення речових доказів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1