Справа № 592/9637/23
Провадження № 1-кп/592/467/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0002078 від 09.06.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, працюючого ДП «Миколаївський лісгосп» лісником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий:

за участю учасників:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.342 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 вчинив умисне кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти авторитету органів державної влади та об1єднань громадян за наступних обставин.

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «2101-1Х від 24.02.2022, на всій території України введено воєнний стан, який продовжено до цього часу.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.1 Закону України «Про основи національного спротиву» від 16.07.2021 №1702-1Х національний спротив комплекс заходів, які організовуються та здійснюються з метою сприяння обороні України шляхом максимально широкого залучення громадян України до дій, спрямованих на забезпечення воєнної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності держави, стримування і відсіч агресії та завдання противнику неприйнятних втрат, з огляду на які він буде змушений припинити збройну агресію проти України.

Згідно Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1449 від 29.12.2021 (із змінами та доповненнями) у межах завдань територіальної оборони, визначених Законом України «Про основи національного спротиву», добровольчі формування можуть провадити таку діяльність:

1)своєчасно реагувати та вживати необхідних заходів для оборони території та захисту населення на визначеній місцевості до моменту розгортання в межах такої території угруповання військ (сил) або угруповання об`єднаних сил, призначених для ведення воєнних 9бойових) дій з відсічі збройної агресії проти України;

2)брати участь у посиленні охорони та захисті державного кордону у порядку, визначеному Законом України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону»;

3)брати участь у захисті населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, ліквідації наслідків ведення воєнних (бойових) дій;

4)брати участь у підготовці громадян України до національного спротиву;

5)брати участь у забезпеченні умов для безпечного функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування та органів військового управління;

6)брати участь в охороні та обороні важливих об`єктів і комунікацій, інших критично важливих об`єктів інфраструктури, визначених Кабінетом Міністрів України, та об`єктів підвищеної небезпеки, порушення функціонування та виведення з ладу яких становлять загрозу для життєдіяльності населення;

7)брати участь у забезпеченні умов для стратегічного (оперативного) розгортання військ (сил) або їх перегрупування;

8)брати участь у здійсненні заходів щодо тимчасової заборони або обмеження руху транспортних засобів і пішоходів поблизу та в межах зон/районів надзвичайних ситуацій та/або ведення воєнних (бойових) дій разом з Національною поліцією;

9)брати участь у забезпеченні заходів громадської безпеки і порядку в населених пунктах разом з Національною поліцією;

10)брати участь у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану в разі його введення на всій території України або в окремих її місцевостях;

11)брати участь у боротьбі з диверсійно-розвідувальними силами, іншими збройними формуваннями агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями;

12)брати участь в інформаційних заходах, спрямованих на підвищення рівня обороноздатності держави та на протидію інформаційним операціям агресора (противника);

13)співпрацювати з органами місцевого самоврядування та військовими частинами Сил територіальної оборони Збройних Сил, збирати та аналізувати інформацію про загрози безпеці територіальної громади та сценарії їх стримування;

14)у співпраці з органами місцевого самоврядування обліковувати, облаштовувати та охороняти місця укриття населення;

15)здійснювати добування, збір та узагальнення інформації, яка впливає на виконання завдань територіальної оборони в межах території територіальної громади;

16)сприяти у здійсненні заходів з протидії інформаційним операціям агресора (противника) в межах території територіальної громади;

17)організовувати навчання членів добровольчих формувань з метою ефективного виконання своїх завдань.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про основи національного спротиву» на громадян України, зарахованих до складу добровольчих формувань територіальних громад, під час участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони поширюється дія статутів Збройних Сил України, а порядок несення вартової служби визначений розділом 6 Закону України «Про статут гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №550-Х1V.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII, Кабінетом Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1455 прийнято постанову «Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або окремих її місцевостях, де встановлено воєнний стан».

Так, згідно ч. 3 постанови КМУ № 1455 блокпост це посилений контрольно-пропускний пункт, який рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим.

28.01.2023 Добровольче формування № НОМЕР_1 Сумської територіальної громади уклало з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , письмовий контракт добровольця для виконання завдань територіальної оборони в межах відповідної територіальної громади.

07.06.2023 ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 з табельною вогнепальною зброєю черговим нарядом приступили до несення бойового чергування на підставі наказу №362 від 07.06.2023 у секторі відповідальності на блокпосту через річку Псел між населеними пунктами с. Велика Чернеччина та АДРЕСА_2 (автошлях О-191510), що організоване і облаштоване згідно з плановими документами Командувача штату оборони міста Суми.

Відповідно до Статутів Збройних Сил України черговий наряд зобов`язаний здійснювати перевірку документів у осіб, які переміщаються на ділянці відповідальності, проводити поверхневий огляд транспортних засобів та майна осіб на пердмет переміщення заборонених предметів, речей та матеріалів, тощо.

07.06.2023 о 16 год. 30 хв. до блокпоста зі сторони п.с. Битиця під`їхав легковий автомобіль марки «Рено», моделі «Лагуна» д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_6 , та зупинився в районі дії знаку «стоп контроль», що забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами. Здійснюючи перевірку документів у осіб, які переміщаються на ділянці відповідальності, ОСОБА_7 пред`явив законні вимоги ОСОБА_6 надати паспорт громадянина України на встановлення його особистості. На законну вимогу пред`явити документи, ОСОБА_6 , почав агресивно себе поводити, висловлюватися в бік чергового наряду, в тому числі і в бік ОСОБА_7 , нецензурними і образливими словами, та не маючи наміру їх виконувати, оскільки на той час не мав при собі паспорта громадянина України.

ОСОБА_6 , будучи обуреним на неодноразові вимоги ОСОБА_7 , не маючи при собі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, продовжуючи висловлюватися нецензурними словами, вирішив дістати з бардачка автомобіля і пред`явити своє службове посвідчення працівника лісової охорони. Однак, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_6 , що вказаний документ не посвідчує особу та не підтверджує наявність громадянства України.

У цей час, ОСОБА_6 , будучи розлюченим щодо законних вимог члена наряду, висловлюючись нецензурними слова та образливою лайкою, відчинив водійські дверцята і намагався вийти зі свого автомобіля. Однак, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що останній своїми діями створює загрозу, своєю лівою рукою притримав зверху двері транспортного засобу.

ОСОБА_6 , будучи обурений діями ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не реагуючи на багаторазові законні вимоги, наніс один удар долонею по лівій руці та наказав прибрати руки від дверцят.

Винонуючи свої службові обов`язки, ОСОБА_7 , переконавшись, що транспортний засіб під керівництвом ОСОБА_6 , зареєстрований на території Київської області, пред`явив до нього законну вимоги відчинити багажне відділення для проведення поверхневого огляду на предмет переміщення заборонених предметів, речей та матеріалів. В цей час ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи мету заподіяння фізичної сили та перешкоджання його законної діяльності, не маючи намір виконувати законні вимоги ОСОБА_7 , вискочив з автомобіля та підбіг до нього зі сторони спини. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на опір члену громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону під час виконання ним покладених обов`язків, схопив ОСОБА_7 загибом руки за шию, почав його душити і одночасно валити на землю, створюючи при цьому загрозу життю та здоров`ю. Однак в результаті спільних дій членів чергового наряду блокпосту ОСОБА_6 відтягнуто від ОСОБА_7 , а його активні неправомірні дії припинено.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що вчинив опір члену громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону під час виконання цією особою покладених на нього обов`язків щодо охорони громадського порядку, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно 07.06.2023 року о 16 год. 30 хв. під`їхав до блокпосту у н.п. Битиця і під час перевірки документів і на законну вимогу ОСОБА_7 поводив себе агресивно та протиправно та наніс фізичного болю останньому. Провину свою визнає, щиро каїться і просить суворо не карати. Просив вибачення у потерпілого.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За таких обставин, суд вважає, що обставини, які викладені в обвинувальному акті доведені у повному обсязі та знайшло підтвердження у судовому засіданні і дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 342 КК України як опір члену громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону під час виконання цією особою покладених на нього обов`язків щодо охорони громадського порядку.

Мотиви призначення покарання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 342 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 , згідно з ч.3 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів є нетяжким злочином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності і ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, попрохав вибачення у потерпілого, який не має ніяких претензій до нього, а тому суд дійшов до висновку призначення покарання у виді штрафу на користь держави.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Виходячи із засад справедливості та розумності, саме покарання у вигляді штрафу буде сприяти виправленню ОСОБА_6 та попередженню інших кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід під час судового провадження відносно ОСОБА_6 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84, 85-86, 94,100, 124, 368, 370, 374, 392, 395, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_12 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченню за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України і призначити йому покарання за цим законом у вигляді штрафу розміром однієї тисячі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 17000 грн у дохід держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд м.Суми.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1