Справа № 466/1254/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/250/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції ДУ «Личаківська виправна колонія № 30», справу за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 09.03.2023 року щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 з місць позбавлення волі,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника- адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

встановила:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 09.03.2023 відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Не погоджуючись з даною ухвалою, захисник - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення від покарання.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було належним чином вмотивовано відмову у задоволенні клопотання, у відповідності до чинного законодавства, а також судом неналежно вивчено дані про особу засудженого, оскільки суд зазначив у рішенні як підставу відмови лише на те, що ОСОБА_7 не надав достатніх доказів того, що він своєю поведінкою виправився, однак таке спростовується характеризуючими даними з ДУ «Личаківська ВК №30».

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 22.11.2019 Сихівським районним судом м. Львова за ст. 15 ч. 3, 185 ч. З, 263 ч. 1, 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

Початок терміну покарання - 29.04.2019, кінець терміну - 29.04.2024.

З поданих суду матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_7 у Державну установу «Личаківська виправна колонія (№ 30)» прибув 18.11.2020 р. По прибуттю в установу, працевлаштований не був, приймав активну участь у роботах по благоустрою відділення. За час відбування покарання, порушень режиму відбування покарання не допускав. До дисциплінарної відповідальності не притягався, адміністрацією установи 4 рази заохочувався. Між тим, вказані обставини, на думку суду не свідчать про те, що засуджений довів своє виправлення. Відсутність стягнень за час відбування покарання суд не бере до уваги, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника -адвоката ОСОБА_6 , підтриману засудженим ОСОБА_7 , про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора, яка заперечив проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 107 КВК України дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії є обов`язковим для засуджених упродовж усього строку відбування ними покарання.

Приймаючи рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України, суд повинен брати до уваги не лише доводи клопотання засудженого, а й інші дані щодо засудженого у їхній сукупності.

Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується судом за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Основним критерієм умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, є не тільки відбуття певної частини покарання, що в даному випадку становить 2/3 від терміну покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу, відшкодування завданих злочином збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 22.11.2019, за ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3, 263 ч. 1, 70 КК України, яким засуджений до 5 років позбавлення волі.

Початок терміну покарання - 29.04.2019, кінець терміну - 29.04.2024.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, на момент розгляду справи в суді першої інстанції 09.03.2023 було з`ясовано всі обставини справи, а також те, що належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправно-трудової установи під час відбуття покарання, його належна поведінка та сумлінне ставлення до праці є для ОСОБА_7 обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, а не підставою для умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи те, що основним критерієм умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, є не тільки відбуття певної частини покарання, що в даному випадку становить 2/3 від терміну покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу, відшкодування завданих злочином збитків.

Вимоги щодо строку за ст. 81 КК України ( 2/3) настали 28.08.2022.

У ДУ «Личаківська ВК №30» засуджений ОСОБА_7 прибув 18.11.2020.

Згідно наявної у справі характеристики та довідки про заохочення та стягнення вбачається, що засуджений ОСОБА_7 4 рази заохочувався керівництвом колонії за активну участь у роботах про благоустрою та за підсумки роботи у 2 кварталі 2022 року. Дві догани від 20.08.2020, 16.12.2021 року, винесені під час перебування у ЛУВП №19 - погашені. У загальному характеризується позитивно, не працевлаштований. Однак цього є недостатньо для виправлення та звільнення умовно достроково від відбування покарання.

На думку колегії суддів судом першої інстанції по даній справі було прийнято законне та обгрунтоване рішення, а тому підстави для його скасування відсутні.

Апеляційні доводи захисника засудженого правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень закону, які б впливали на законність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 09.03.2023 року, якою відмовлено у умовно-достроковому звільнені засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з місць позбавлення волі - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: