ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/926/23

Провадження № 1-кп/568/96/23

"29" червня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Радивилів в спрощеному провадженні без технічної фіксації та без виклику учасників кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 18.05.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Піски, Горохівського району, Волинської області, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, заміжньої, непрацюючої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, не депутат, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлено такі обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_3 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи, що посвідчення водія вона отримала незаконно, всупереч вимогам Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 (з наступними змінами), 18.05.2023р. о 02 год. 53 хв., перебуваючи в с. Опарипси, Дубенського райну, Рівненської області, пред`явила працівникам поліції завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 11.06.2022р. ІНФОРМАЦІЯ_2 з анкетними даними ОСОБА_3 , яке не відповідає аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України по способах друку та елементам захисту.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_3 , яка складена в присутності її захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа; згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; згідна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Крім того, їй роз`яснено зміст встановлених у результаті досудовим розслідуванням обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім цього, відповідно до вимог ч.1 ст.302 КПК України прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст.381-382 КПК України.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Обвинувачена ОСОБА_3 , інтереси якої представляє захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа, є правильною.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння в розкриттю кримінального правопорушення, а обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченій покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, вчиненим умисно, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченої, яка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінеті не числиться, раніше не судима, має постійне місце проживання, двох малолітніх дітей 2021 р.н. та 2023 р.н., за місцем проживання характеризується позитивно.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч.4 ст.358 КК України, у виді штрафу, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження нових злочинів.

Призначення ж іншого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючи особу дані, відношення останньої до скоєного.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Кримінальним правопорушенням шкоди не заподіяно.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати в розмірі 1 912,00 грн. за проведення судово-технічної експертизи №СЕ-19/118-23/5504-ДД від 11.06.2023 р., які, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 11.06.2022р. на ім`я ОСОБА_3 , поміщене в сейф-пакет «Україна МВС Експертна Служба» №2843819 та оптичний диск із записом моменту пред`явлення гр. ОСОБА_3 підробленого посвідчення водія, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 912,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот дванадцять гривень 00 копійок) процесуальних витрат за проведення судово-технічної експертизи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 18 травня 2023 року на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11.06.2022р., виданого на ім`я ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1