ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/745/23

Провадження № 1-кп/568/79/23

12 червня 2023 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів кримінальне провадження №0000098 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Смига Дубенського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця, на утриманні має одну неповнолітню дитину, осіб непрацездатного віку на утриманні немає, відповідно до ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

19 квітня 2023 року о близько 18 години до господарства ОСОБА_3 , що в АДРЕСА_1 прибув автомобілем BMW 528i ОСОБА_6 . Припаркувавши свій автомобіль на узбіччі вул.Набережна в с.Рідків. ОСОБА_6 пішов до господарства ОСОБА_3 . В подальшому, цього ж дня о 19 годині 10 хвилин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом. реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тимчасовою відсутністю власника автомобіля, сів на місце водія незамкненого автомобіля BMW 528i, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 161017,80 гривень, не маючи передбаченого законом дозволу власника, власноруч ключем, який був у замку запалювання, завів двигун автомобіля, покинув місце стоянки автомобіля та направився по вул.Набережна на виїзд із с.Рідків Дубенського району Рівненської області.

Своїми умисними, протиправними, суспільно-небезпечними діями вчиненими за вказаних фактичних обставин, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

25 травня 2023 року між прокурором у кримінальному провадженні (прокурором Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури) ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000098(ЄРДР від 20.04.2023) була укладена угода про визнання винуватості.

В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.289 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, не заперечив проти затвердження вказаної угоди та призначення обвинуваченому узгодженого в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим. Також подав згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.2 ст.289 КК України. Потерпілий ОСОБА_6 надав згоду на укладення вказаної угоди про визнання винуватості. Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, тому вбачає за належне визначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання в угоді про визнання винуватості. Зазначене покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

З урахування вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільного позову в кримінальному провадженні не заявлено.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проводилась судова товарознавча експертиза №СЕ-19/118-23/4490-АВ від 27.04.2023 року, витрати на проведення якої складають 2868,00 гривень. Зазначені процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого в силу ч.2 ст.124 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 377, 475, 476 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 25 травня 2023 року в прокурором у кримінальному провадження (прокурором Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури) ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000098 від 20.04.2023 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України на час іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-транспортний засіб BMW 528i, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 залишити у користуванні власника.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1