Провадження № 1-кп/761/3311/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 26.07.2023, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, вдівця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України ( в редакції Закону від 26.11.2015 р.),

за участю:

секретаря - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

31 липня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Оболонської окружної прокурора м. Києва ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 маючи умисел спрямований на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, посягаючи на встановлений законодавством України порядок здійснення підприємницької діяльності та державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності, діючи в порушення вимог п. 1, 2 ч. 1, п. 8, 9, 10, 11, 13 ч. 2 ст. 9, п. 6 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-ІУ від 15.05.2003 року (у редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального проступку), вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_2 на початку весни 2019 року, точний день та час досудовим розслідуванням не встановлено, у денний час доби, перебуваючи на території АДРЕСА_3 , не маючи наміру здійснення господарської діяльності, діючи з корисливих спонукань, погодився на пропозицію невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_6 », за грошову винагороду внести в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), завідомо неправдивих відомостей, тим самим підробивши їх, та для цього надав останньому дані свого паспорту громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий Шевченківським РВ ГУ ДМС України в м. Києві, від 25.11.2016 року, та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 . На підставі наданих документів (паспорту та ідентифікаційного номеру ОСОБА_2 ) невстановлена слідством особа, сприяла в складанні документів, необхідні для реєстрації фізичної особи - підприємця в органах державної реєстрації, в які внесли завідомо неправдиві відомості.

Усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій, діючи у порушення вимог вищенаведених нормативних актів, ОСОБА_2 з корисливих мотивів погодився на таку пропозицію, вступивши таким чином у попередню змову із зазначеною особою і до початку кримінального проступку домовився про спільне його вчинення.

Реалізуючи спільний протиправний умисел, направлений на внесення у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, та подання їх державному реєстратору ОСОБА_2 в денний період часу, 31 травня 2019 року, разом з невстановленою слідством особою, перебуваючи в приміщені відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві Державної адміністрації, яка знаходиться за адресою: м. Київ, Шевченківський район, бульвар Тараса Шевченко, б. 26/4, діючи відповідно до вказівок невстановленої слідством особи на ім`я « ОСОБА_6 » з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, вніс неправдиві відомості до офіційних документів шляхом написанням рукописного тексту з подальшим підписанням останніх, за вказівкою невстановленою слідством особою, який надав необхідний текст для заповнення офіційних документів які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, а саме:

- Заяву «про державну реєстрацію фізичної особи - підприємцем» від 31.05.2019, згідно формі № 10, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016 за № 3268/5, в яку внесені неправдиві відомості, необхідні для державної реєстрації фізичної особи - підприємця, а саме: про намір ОСОБА_2 стати фізичною особою-підприємцем, адресу знаходження ФОП та обрання видів економічної діяльності 93.29; 82.30; 82.99; 56.10; 56.30;

- Заяву «про застосування спрощеної системи оподаткування» від 31.05.2019, яка затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 20.12.2011 за № 1675, в яку внесені неправдиві відомості: обрання спрощеної системи оподаткування з 01.06.2019 року ставка єдиного податку групу 2, адресу знаходження ФОП: АДРЕСА_4 , обрання видів економічної діяльності, а саме: основний вид економічної діяльності: 93.29 - організування інших видів відпочинку, та додаткові: 56.30 - обслуговування напоями; 56.10 - діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 82.99 - надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.; 82.30 - організування конгресів і торгівельних виставок.

Після внесення в документи неправдиві відомості, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, ОСОБА_7 одразу передав їх невстановленій досудовим слідством особі на ім`я « ОСОБА_6 », для перевірки правильності заповнення та подальшого проведення реєстраційних дій.

Однак ОСОБА_2 наміру здійснювати діяльність як фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не мав, при цьому розумів, що він вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), оскільки останній та невстановлена слідством особа домовились, що ОСОБА_2 буде значитися фізичною особою - підприємцем, проте до діяльності фізичної - особи підприємця він не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю з використанням вказаної фізичної особи - підприємця будуть займатись інші особи.

Після заповнення та підписання вищезазначених документів, та перевірки невстановленої слідством особою на ім`я « ОСОБА_6 » на правильність їх заповнення, ОСОБА_2 вказані документи для реєстрації ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) одразу, подав до відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві Державної адміністрації.

На підставі вказаних документів засвідчених ОСОБА_2 , як фізичною особою - підприємцем, 01 травня 2019 року Державним реєстратором відділу реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної і в місті Києві Державної адміністрації, проведено державну реєстрацію ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), про що вчинено відповідні записи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №0038575.

Таким чином ОСОБА_2 підозрюється у тому, що своїми умисними діями, які виразились у внесенні у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, скоєними за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ст. 205-1 ч.2 КК України.

У своєму клопотанні прокурор зазначає, з часу вчинення вказаного проступку минуло більше 3 років, тому відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 49 КК України ОСОБА_2 , на думку прокурора, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з мотивів викладених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_2 судовому засіданні клопотання підтримав і просив задовольнити, вказав, що фактичні обставини у клопотанні викладені вірно. Пояснив, що свою вину у вчиненні кримінального проступку визнає в повному обсязі і розповів, що в той час він мав фінансові проблеми. Знайомий запропонував йому підзаробити шляхом оформлення ФОП, при цьому пояснив, що йому нічого не потрібно буде робити. Сам ОСОБА_2 також не мав наміру займатись підприємницькою діяльністю, не мав відповідного досвіду та знань. ОСОБА_2 зазначив, що вчинив правопорушення з огляду на збіг тяжких матеріальних обставин, однак згодом зробив для себе належні висновки і більше подібних дій не вчинятиме.

Судом роз`яснено ОСОБА_2 підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, після чого обвинувачений на закритті справи наполягав.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши клопотання та долучені до нього додатки, суд приходить до висновку, що таке підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

У відповідності до вимог частини другої статті 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст.49 та ст.106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Зі змісту пред?явленого ОСОБА_2 обвинувачення випливає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 205-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується останній, відноситься до нетяжких злочинів, за який передбачено покарання від восьми тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, водночас, вирішуючи питання щодо обрахування строку притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, судом враховуються вимоги частини 2 ст. 5 КК України, якою встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Системне тлумачення норм матеріального закону в частині вирішення питання чинності закону про кримінальну відповідальність у часі та його зворотної дії свідчить про те, що на стадії визначення тієї норми закону, яка встановлює вид і міру юридичної відповідальності, відбувається вибір такої норми, з`ясовується її зміст, форма та чинність, визначається редакція норми, яка діяла на момент вчинення діяння, встановлюється її дія у часі, просторі та щодо певного кола осіб (статті 4, 6, 7 та 8 КК України). Крім того, необхідно враховувати й вимоги ст. 5 КК України, згідно з якою новий закон має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, якщо він скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постановах від 27 листопада 2018 року в справі № 132/2210/15-к (провадження № 51-1494км18), від 21 січня 2020 року в справі № 204/5410/16-к (провадження № 51-2215км19), від 15 лютого 2022 року в справі № 473/1004/21 (провадження № 51-4883км21).

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Станом на час вчинення ОСОБА_2 вказаного кримінального правопорушення діяла санкція ч. 2 ст. 205-1 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015, яка передбачала покарання у виді штрафу від тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" від 06 грудня 2019 року № 361-IX, який набрав чинності 28 квітня 2020 року, були внесені зміни, зокрема і до ч. 2 ст. 205-1 КК України, а саме абзац другий частини другої викладено в такій редакції: "караються штрафом від восьми тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого". Таким чином кримінальна відповідальність за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, в новій редакції порівняно з попередньою редакцією була посилена.

Отже суд, щодо обрахування строку притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України керується тією редакцією ч. 2 ст. 205-1 КК України, яка була чинна на час скоєння кримінального правопорушення (31 травня 2019 року), оскільки чинна редакція ч. 2 ст. 205-1 КК України не має зворотної дії для ОСОБА_2 у зв`язку з посиленням кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином під час надання оцінки вказаним обставинам суд у відповідності до ст. 12 КК України в даному випадку застосовує правила обрахування строку притягнення до кримінальної відповідальності, які передбачені стосовно осіб яким інкриміновано вчинення кримінального проступку.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що подія кримінального проступку, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_2 , мала місце 31 травня 2019 року, тобто на даний час минуло більше трьох років, що є підставою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Як встановлено судом, строки давності притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 205-1 КК України закінчились, підозрюваний не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього, а обставини щодо вчинення обвинуваченою протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості не виявлено.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_2 кримінального правопорушення закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, що є підставою для його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на що останній надав свою згоду, суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, а ОСОБА_2 - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Зі змісту наданих прокурором в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження та виступу прокурора вбачається, що речові докази у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284-288, 314, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.205-1 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.), від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження,внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 26.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.205-1 КК України, - закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити 15 серпня 2023 о 10 год. 10 хв.

Суддя ОСОБА_1