ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/3658/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1035/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 7 червня 2023 року, якою у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кушугум Запорізького району Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 5 серпня 2023 року включно із визначенням застави в розмірі 53680 грн, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 7 червня 2023 року було задоволено клопотання прокурора та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 5 серпня 2023 року включно, визначено розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 53680 грн.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування альтернативних запобіжних заходів, оскільки вони не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора від 7 червня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 відмовити.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що незаконність ухвали полягає в тому, що особі, яка вже відбуває покарання у вигляді позбавлення волі був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на момент обрання даного запобіжного заходу були відсутні реальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що порушує ст. 177-184 КПК України.

Зауважує, що ОСОБА_6 на момент постановлення оскаржуваної ухвали 7 червня 2023 року відбував покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2022 року по справі №333/6885/20, який набув чинності 18 травня 2022 року у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Зазначає, що згідно вимог ст. 177 КПК України ризики повинні бути наявними, тобто існуючими на момент обрання запобіжного заходу, а не майбутніми.

Вважає, що прокурор в судовому засіданні 7 червня 2023 року не довела наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Звертає увагу на те, що зазначені в клопотанні ризики станом на 7 червня 2023 року були відсутні, оскільки ОСОБА_6 відбував покарання у вигляді позбавлення волі і в таких умовах фізично не міг ні ухилятися від суду, ні впливати на потерпілих, ні скоювати корисливі злочини.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та вказав про відсутність ризиків, оскільки він відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, в розшуку не був. Зауважив, що потерпілого для розгляду кримінального провадження викликати не можуть.

Повідомлені належним чином прокурор та захисник до судового засідання апеляційного суду не з`явились, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавали.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії в тому числі тяжких злочинів, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 6 років, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, відсутність міцних соціальних зв`язків, продовжує й надалі існувати ризик переховування від суду.

Щодо ризиків незаконного впливу на потерпілу та перешкоджання кримінальному провадженню, то колегія суддів також вважає їх такими, що продовжують існувати, оскільки як випливає із оскаржуваної ухвали, обвинуваченим було заявлено клопотання про допит потерпілої, яка є особою похилого віку, свідчення якої на його думку є важливими для кримінального провадження, у зв`язку із чим, будучи обізнаним про її анкетні дані може незаконно впливати на неї, з метою зміни нею показань або відмови від їх надання для уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також не зменшився, адже обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, останній раз був засуджений 18 січня 2022 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя до покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі, не працює, корисливою працею не займається, не має постійного джерела доходу, що в сукупності свідчить про високу його схильність до вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, як того просять апелянти, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Крім того, даних про такий стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , щоб унеможливлював продовжити відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, апеляційному суду не надано.

Доводи сторони захисту з приводу відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 фактично відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, і в таких умовах не може переховуватися, впливати на потерпілу та вчиняти інші злочини є необгрунтованими, з огляду на те, що, як випливає із відповіді ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», строк відбування покарання ОСОБА_6 за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2022 року закінчується 18 червня 2023 року.

Отже, враховуючи те, що судовий розгляд даного кримінального провадження наразі триває і після закінчення 18 червня 2023 року строку відбування покарання, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_6 міг вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду даного кримінального провадження, у зв`язку із чим вказані ризики продовжують існувати та не зменшились.

Враховуючи викладене, застосування менш суворішого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме спробам вчинити зазначені дії.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 7 червня 2023 року, якою у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 5 серпня 2023 року включно із визначенням застави в розмірі 53680 грн. залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 317/3658/20