Справа №:755/8935/23
Провадження №: 1-кс/755/2100/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання старшого дізнавача ВД Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про надання дозволу на огляд у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2022 року за № 0002031 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1, 4 ст. 358 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

До слідчого судді цього місцевого суду надійшло вказане клопотання дізнавача, котре погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про надання дозволу на огляд у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 22 вересня 2022 року за № 0002031 у порядку ст. 237 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України.

У клопотанні вказується, що здійснюється досудове розслідування наведеного кримінального провадження у ході якого встановлено, що невстановлена особа вчинила

(і) перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення капітального будівництва 3 поверхового багатоквартирного будинку;

(іі) перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, вчинила підроблення офіційних документів на садові будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ;

(ііі) перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, вчинила використання завідомо підроблених офіційних документів з метою здійснення державної реєстрації права власності на садові будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Разом з тим, в ході здійснення огляду місця події встановлено, що за вказаною адресою здійснюються капітальне будівництво одного 3 поверхового багатоквартирного будинку, що при візуальному співставленні фактично займає площу обох земельних ділянок.

Огляд проводився поза межами земельних ділянок.

Отже, наявні підстави, з числа регламентованих ст. 237 КПК, для проведення огляду земельних ділянок з кадастровими номерами :66:567:0021 та :66:567:0022 з метою визначення дійсних меж та площі їх зайняття та розмірів об`єктів розташованих на них.

ІІ. ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Прокурор групи прокурорів - прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, з наведених у ньому передумов.

ІІІ. КРИМІНАЛЬНЕ ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 237. Огляд

1. З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

2. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

3. […] З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів.

7. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Стаття 233. Проникнення до житла чи іншого володіння особи

2. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Стаття 234. Обшук

5. Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

Слідча суддя, перевіривши клопотання заявників на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, заслухавши думку прокурора, приходить до наступного.

Підстави проведення огляду визначені ст. 237 КПК, яка відноситься до Глави 20. Слідчі (розшукові) дії указаного Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

З урахуванням того, що згідно із п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню через призму того, що процесуальними джерелами доказів є у тому числі речові докази, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій (ст. 98 КПК України).

У цьому випадку, слідча суддя, вивчивши клопотання заявників та долучені до нього матеріали, вважає, що у ньому відсутні відомості, котрі б вказували, що за допомогою цієї слідчої дії буде досягнуто мети визначеної ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 237 КПК, оскільки, з обставин відображених в клопотанні, не можливо констатувати, що (і) обставини, котрі можливо з`ясувати у ході огляду мають вагоме (ключове) значення для досудового розслідування за ст. 356, 358 КК; (іі) ці відомості, надалі зможуть бути прямими доказами під час судового розгляду за ст. 356, 358 КК; (ііі) за встановлених обставин огляд є заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Ба більше, недоведеними у відношенні ст. 356 КК залишилися і обставини визначені п. 1 ч. 5 ст. 234 КПК, слушність встановлення, яких витікає з ч. 2 ст. 237 вказаного Кодексу, позаяк дана стаття КК передбачає кримінальну відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, однак визначити сутність «значної шкоди» в цій справі з даних клопотання взагалі не можливо, в той час, як йдеться про будівництво на об`єкті, котрий перебуває у приватній власності особи.

Порушення певних правил чи умов будівництва не тягне за собою автоматично настання кримінальної відповідальності для власника ділянки, на якій воно здійснюється, позаяк диспозиція цієї статті КК є бланкетною, тобто відсилає до правових норм інших галузей права, відповідно встановити вичерпний перелік нормативно-правових актів, до яких відсилає така диспозиція, неможливо з огляду на специфіку цієї статті КК України. Фактично відповідальність за самоправство повинна наставати за умови, що вчинені дії суперечать встановленому законом порядку.

В Рішенні Конституційного Суду України від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 визначено, що основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний і конкретизований зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює кримінально-правову норму більш конкретним змістом.

Зміни ж в регуляторному законодавстві, до приписів якого зобов`язують звертатись бланкетні диспозиції норм КК, здатні впливати на зміст ознак передбачених ними складів злочинів із змішаною протиправністю, тобто ці зміни набувають кримінально-правового характеру, а тому оскільки в законодавстві неможливо врегулювати всі конкретні ситуації, пов`язані із реалізацією тих чи інших прав та свобод, то при проведенні кримінально-правової кваліфікації за ст. 356 КК України слід брати до уваги зміст прав та свобод, наданих особі у тій чи іншій сфері життєдіяльності.

Отже, як випливає з наведеного, а також враховуючи, що права і свободи, передбачені Конституцією України, не є вичерпними, при кваліфікації дій особи за ст. 356 КК України в частині встановлення самоправних дій необхідно виходити з того, що згідно з п. 1 постанови пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої й виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя. Нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Таким чином, при оцінці того, чи реалізовувала особа своє право всупереч встановленому законом порядку, мають бути враховані конституційні та законодавчі приписи щодо його здійснення. Вимоги до порядку та способу реалізації особою тих чи інших прав, що конкретизовані у підзаконних нормативно-правових актах, становлять визначений законом порядок їх реалізації у випадку відповідності як Конституції, так і прийнятих на виконання конституційних положень законів.

У клопотанні йдеться про порушення ст. 376 ЦК, однак це порушення, навіть за умови його дійсної наявності, саме по собі не тягне настання наслідків визначених ст. 356 КК при відсутності ознак «значної шкоди», адже в таких випадках йдеться про ознаки адміністративного правопорушення за ст. 186 КУпАП (самоуправство, тобто самовільне, всупереч встановленому законом порядку, здійснення свого дійсного або гаданого права, що не завдало істотної шкоди громадянам або державним чи громадським організаціям).

Потреба огляду в цілях визначених розслідуванням кримінального правопорушення за ст. 358 КК не простежується з даних відображених у цьому зверненні дізнавача та прокурора, адже на сьогодні у провадженні наявна відповідь Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва щодо не видання ним, як і не реєстрації документів, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт.

V. ВИСНОВОК СЛІДЧОГО СУДДІ

Отже, не є дійсними обставини регламентовані ст. 234, 237 КПК України.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК, не убачає підстав для надання дозволу на огляду з передумов відображених в даному клопотанні заявників.

На підставі викладеного та керуючись ст. 233, 234, 237, 309, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив:

відмовити у задоволенні клопотання старшого дізнавача ВД Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про надання дозволу на огляд у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2022 року за № 0002031 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Слідча суддя ОСОБА_1