Провадження № 1-кс/638/525/23
УХВАЛА

Іменем України

26 квітня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області від 02.03.2023 про відмову (часткову відмову) в задоволенні клопотання про проведення процесуальної дії.

В скарзі заявник просить скасувати постанову про відмову (часткову відмову) в задоволенні клопотання про проведення процесуальної дії та зобов`язати дізнавача здійснити відповідні слідчі (процесуальні) дії щодо необхідності встановлення особи потерпілого (свідка) і допиту в якості потерпілого (свідка) ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що 24.02.2023 він звернувся до дізнавача з клопотанням про необхідність встановлення особи і допиту у якості потерпілого (свідка) ОСОБА_4 .

Постановою від 02.03.2023 дізнавачем відмовлено у задоволенні клопотання через піклування про безпеку заявника.

Заявник з відмовою не згоден, оскільки дана слідча (процесуальна) дія прямо стосується обставин кримінального провадження..

Вказує, що посилання дізнавача н безпеку потерпілого є безпідставним і блокуючим досудове розслідування, а воєнний стан не скасовує проведення слідчих (розшукових) дій на неокупованій території.

Скаржник ОСОБА_3 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_5 надала заяву, де просила провести судове засідання без її участі, винесену нею постанову підтримує у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України неявка дізнавача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

У провадженні сектору дізнання ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебуває досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000377 від 07.04.2021 за ч. 1 ст.184 КК України.

27 лютого 2023 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся до дізнавача ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 із клопотанням, в якому просив здійснити виїзд за його участі з адресою: АДРЕСА_1 і допитати ОСОБА_4 .

Постановою дізнавача ОСОБА_5 від 02.03.2023 у задоволенні клопотання скаржника відмовлено.

Щодо вимог про скасування постанови про відмову (часткову відмову) в задоволенні клопотання про проведення процесуальної дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого у випадках, передбачених КПК, приймається у формі постанови. Постановою слідчого є процесуальний документ, у якому викладається мотивоване рішення або розпорядження, прийняте у ході здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення.

Пунктом 2 частини 5 статті 110 КПК України визначено, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обґрунтування постанови дізнавачем зазначено, що під час воєнного стану безпека потерпілого може бути значно порушена, оскільки воєнний стан є режимом підвищеної готовності держави до захисту своїх інтересів та територіальної цілісності. В таких умовах можуть бути обмежені деякі права громадян, включаючи право на життя, свободу і безпеку. Та незалежно від того, в яких умовах знаходиться потерпілий, держава зобов`язана забезпечувати його безпеку в будь якому випадку. Тому, це означає, що на період воєнного стану або до настання кращих умов в країні слід утриматися від проведення процесуальних дій за участю з потерпілим ОСОБА_3 .

Суд зазначає, що наведені дізнавачем мотиви відмови у задоволенні клопотання належним чином не обґрунтовані, а оскаржувана постанова не містить посилання на норми КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга заявника в цій частині обґрунтована та підлягає задоволенню.

Щодо вимог про зобов`язання дізнавача здійснити відповідні слідчі (процесуальні) дії.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Суд зазначає, що навіть стаття 307 КПК чітко розрізняє «рішення» і «дії». Це розрізнення послідовно проводиться у всіх трьох частинах статті, де «рішення» і «дії» згадуються поряд як самостійні поняття. Також й інші положення КПК не свідчать про те, що законодавець визначає «рішення» як різновид «дії». Навпаки, відповідно до КПК «рішення» і «дія» завжди мають самостійне значення. Рішення приймається - дія здійснюється, дія має початок і закінчення - рішення є одномоментним актом, до процесуальної дії можуть бути залучені багато учасників - процесуальне рішення приймається лише уповноваженою особою, дії фіксуються в протоколі - рішення оформлюється постановою. Таким чином, положення КПК не дають жодних підстав вважати процесуальне рішення одним з різновидів процесуальної дії.

Враховуючи різну правову природу «рішень» і «дій», частина 2 статті 307 КПК визначає різні повноваження слідчого судді у випадку їх оскарження. При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК).

Таким чином, Суд робить висновок, що стаття 307 КПК не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, і рішення зобов`язати прокурора закрити кримінальне провадження прийняте поза межами повноважень слідчого судді. Помилкове ототожнення слідчим суддею дії та рішення в резолютивній частині ухвали не змінює цього висновку.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2023 року у справі № 405/680/22

У зв`язку з викладеним, вимога скаржника про зобов`язання дізнавача здійснити відповідні слідчі (процесуальні) дії необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 02.03.2023 - задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області України старшого лейтенанта ОСОБА_5 про відмову (часткову відмову) в задоволенні клопотання про проведення процесуальної дії від 02.03.2023.

В іншій частині - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1