Провадження № 1-кп/947/595/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спеціальному судовому провадженні за відсутності обвинуваченого (in absentia) обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001557 від 16.03.2015 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, українця, з повною вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінальних правопорушень проходив військову службу за контрактом на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 (повне найменування - Севастопольська військово-морська база), у військовому звані "капітан 2 рангу", обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.408 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року) та ч.1 ст.111 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , у військовому звані "капітан 2 рангу", в порушення ст.ст.65, 68 Конституції України, ст.ст.11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.1, 6, 23, 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", діючи умисно, 12.05.2014 року не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його супільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби назавжди, вчинив нез`явлення на службу у визначене наказом командувача ВМС ЗС України про передислокацію військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , Директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу ЗС України від 06.05.2014 року № Д-1 "Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України", місце служби (пункт прибуття) - військову частину НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , та ухилявся від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохороним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився на службу 21.03.2015 року, коли був звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу Збройних Сил України.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи відповідно до положень ст.13 Закону України "Про громадянство України" громадянином України, військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , у військовому звані "капітан 2 рангу", в порушення ст.ст.65, 68 Конституції України, ст.ст.11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.1, 6, 23, 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", діючи умисно, публічно, відкрито, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його супільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 за вказаною вище адресою, в період з 16 по 21 березня 2014 року, більш точну дату та час встановити не виявилось за можливе, здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, чим вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, що виразилося:

- у відмові у період з 16 по 21 березня 2014 року, більш точну дату та час встановити не виявилось за можливе, на загальну шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 виконувати обов`язки несення військової служби у Збройних Силах України та заяві про намір проходити службу в Збройних Силах Російської Федерації;

- в укладанні в один з днів 2014 року, більш точну дату встановити не виявилось за можливе, контракту про проходження військової служби, зарахуванння до списків особого складу та проходженні військової служби у Збройних Силах Російської Федерації, та в подальшому в період часу з 2016 по 2019 року, більш точні дати встановити не виявилось за можливе, в проходженні військової служби у складі Збройних Сил Російської Федерації на посаді командира фрегату " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.408 КК України, за кваліфікуючими ознаками - дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитися від військової служби (в редакції Закону від 05.04.2001 року), та ч.1 ст.111 КК України, за кваліфікуючими ознаками - державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформацій безпеці України: переході на бік ворога у період збройного конфлікту (в редакції Закону від 05.04.2001 року).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2022 року вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду та ухвалено здійснювати спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 надсилались та публікувались відповідно до вимог ч.8 ст.135 та ст.323 КПК України шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр», а також шляхом розміщення повісток про виклик до суду на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на веб-сайті Київського районного суду м. Одеси).

Обвинувачений ОСОБА_5 до суду жодного разу не з`явився, жодних заяв чи клопотань не подавав, показів суду не надавав, у зв`язку з чим судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia) з обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою.

Суд, вислухавши показання свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши доводи обвинувачення та захисту вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.408 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року) та ч.1 ст.111 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року), що підтверджується нижченаведеними належними та допустимими доказами у сукупності, а саме:

Покази свідків.

Показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , який повідомив суду, що у 2014 році проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 на посаді інженера зв`язку. Приблизно 16 березня 2014 року їх військову частину оточили люди у формі зі зброєю з російською технікою. Їм видали зброю та запровадили чергування, однак у подальшому зброю забрали. Через деякий час було повідомлено, що їх військова частина захоплена ЗС РФ та заплановано шикування особового складу. На шикування прибув керівний склад ЗС РФ в тому числі на ньому був й ОСОБА_5 , та повідомив, що всім запропоновано перейти на бік РФ та заключити контракти на проходження військової служби у Чорноморському флоті РФ. Він ( ОСОБА_6 ) відмовився, на що йому було повідомлено, що він може брати речі та їхати на материкову територію України, після чого зібрав сім`ю, речі документи та на власному транспортному залишив територію АР Крим. Крім того, керівництвом Збройних Сил України було видано наказ про передислокацію їх військової частини до АДРЕСА_4 . Після захоплення військової частини НОМЕР_1 зс рф, ОСОБА_5 відвідував шикування під головуванням військовослужбовців військово-морського флоту російської федерації. При цьому військовослужбовці, які не зрадили присязі та заявили про своє бажання проходити військову службу у ЗС Україні, на цьому шикуванні не були присутніми. По цій же причині, так як військова частина була захоплена, такі військовослужбовці перестали відвідувати військову службу НОМЕР_1 в пункті постійної дислокації за адресою: АДРЕСА_3 , однак ОСОБА_5 продовжив відвідувати службу після захоплення військової частини. Зі слів інших військовослужбовців дізнався, що ОСОБА_5 переконував їх перейти на службу до чорноморського флоту вмф рф. В подальшому на виконання Директиви Міністра оборони України та начальника Генерального штабу ЗС України № Д-1, був отриманий наказ від вищестоящого ІНФОРМАЦІЯ_3 про передислокацію особового складу військової частини на материкову територію України у зв`язку із захопленням території АР Крим та міста Севастополя, вимоги наказів та директиви були відомі всьому особовому складу частини. Про наявність наказу про передислокацію свідку ОСОБА_6 стало відомо від заступника командира військової частини - з бойової частини ОСОБА_7 , при цьому ОСОБА_5 як заступник військової частини достеменно знав про існування відповідного наказу. Крім того, був виданий відповідний Указ Президента України про передислокацію особового складу державних органів, правоохоронних органів, військових частин та військових формувань і підрозділів з окупованої території АР Крим та міста Севастополя на материкову територію України, також про це було вказано в місцевих газетах. Тобто не знати про існування такого наказу ОСОБА_5 не міг. Проте, ОСОБА_5 не виконав вимоги вказаного наказу вищестоящого командування ВМС ЗС України та директиви МО України, ГШ ЗС України, не перемістився з особовим складом військової частини НОМЕР_3 з АР Крим та м. Севастополя на материкову територію України у визначене місце служби (пункт прибуття) - військову частину НОМЕР_2 у АДРЕСА_4 , надалі на військовій службі не з`являвся з метою ухилитись від військової служби, рахувався до його звільнення в списках дезертирів. При цьому ОСОБА_6 та особовий склад частини в кількості 12 військовослужбовців приблизно 10 квітня 2014 року перемістився на материкову територію України в м. Очаків, де в подальшому розміщувались на території санаторію Борисфен. В той же час, ОСОБА_6 зазначив, що у зв`язку із захопленням території АР Крим та міста Севастополя в законодавство України були внесені зміни, які дозволяли особам після виконання Директиви, наказів вищестоящого командування ВМС ЗС України та переміщення на материкову територію України, через три місяці звільнитись у встановленому українським законодавством порядку з військової служби, військовослужбовці через сімейні та інші обставини скористались в законному порядку цієї можливістю, але ОСОБА_5 вирішив вчинити по іншому. Після цього ОСОБА_6 більше не бачив на військовій службі ОСОБА_5 жодного разу, знає що він перейшов на службу до зс рф.

Показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який повідомив суду, що у 2014 році проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 на посаді начальника служби. Командиром військової частини був ОСОБА_9 , його заступником ОСОБА_5 . Після так званого "референдуму" 16 березня 2014 року, особовий склад військової частини вишукували та під час шикування поставили перед вибором про можливість переходу на військову службу до Збройних Сил РФ, залишення у АР Крим та місті Севастополь, або повернення на материкову територію України та подальше проходження у ЗС України. При цьому, ОСОБА_5 розповідав про переваги військової служби у ЗС РФ. Він ( ОСОБА_8 ) відмовився та в подальшому по команді був переведений для проходження подальшої служби у лавах ЗСУ, спочатку у місці Очаків, а у подальшому у місці Одесі. Крім того, в березні 2014 року ОСОБА_5 відвідував загальне шикування на плацу Севастопольської військово-морської бази, яке проходило під головуванням військовослужбовців чорноморського флоту російської федерації, на якому урочисто піднімався флаг чорноморського флоту російської федерації. На цьому ж шикуванні відбулось прийняття присяги на вірність російському народові військовослужбовців, які зрадили українській присязі. Вже після передислокації особового складу на материкову територію України, в травні 2014 року, на виконання отриманого завдання, ОСОБА_8 відряджався у м. Севастополь, де при прибуттю побачив ОСОБА_5 у військовій формі російського зразка зі знаками розрізняння збройних сил рф. На військову службу у ЗС України ОСОБА_5 більше не з`являвся, рахувався в списках дезертирів.

Показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , який повідомив суду, що у 2014 році проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 на посаді заступника начальника Севастопольської бази. Під час збройної агресії та блокування військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 знаходився на території військової частини, ніякої участі в організації охорони бази та чергуванні не брав. ОСОБА_5 разом з полковником ОСОБА_10 ухилилися від виконання службових обов`язків та вживали алкогольні напої. З моменту блокування військової частини ОСОБА_5 , як заступник командира частини ніяк себе не проявив. У березні 2014 року відбувся незаконний "референдум" на території АР Крим. Особовий склад військової частини було викликано на шикування, де ОСОБА_5 та інші начальники довели до особового складу інформацію з приводу переходу на бік РФ. При цьому, ОСОБА_5 зрадив військовій присязі на вірність українському народові та обрав подальше проходження військової служби в АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 у лавах зс рф, та після цього продовжував військову службу у захопленій зс рф військовій частині. Він ( ОСОБА_7 ) в свою чергу відмовився, зібрав речі та виїхав на материкову територію України. Через деякий час з засобові масової інформації йому стало відомо, що ОСОБА_5 проходить службу в МО РФ на фрегаті " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Показами, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який повідомив суду, що у 2014 році проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 на посаді начальника служби захисту інорфмації. Проходив служби разом з ОСОБА_5 , який був заступником командира частини. 03 березня 2014 року їх військову частину блокували збройні формування РФ та висунули ультиматум щодо здачі військової частини. Він ( ОСОБА_11 ) разом з підлеглими знищували секретні документи. ОСОБА_5 в свою чергу усунувся від виконання покладених на нього обов`язків. У подальшому ОСОБА_5 перейшов на бік ворога, обравши подальше проходження військової служби у лавах сз рф на території АР Крим та міста Севастополя. Крім того, ОСОБА_5 не виконав наказу вищестоящого командування та Указу Президента України, не перемістився на материкову територію України у строк до 12.05.2014 року, у визначений пункт прибуття - м. Очаків. Він ( ОСОБА_11 ) в свою чергу відмовився та покинув АР Крим для проходження служби у лавах ЗСУ.

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання, яке зафіксовано в журналі судового засідання та на аудіо-, відео- записах судового засідання, у якому відмовився від виклику та допиту свідків обвинувачення, а саме свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з урахуванням відсутності необхідності виклику, а також у зв`язку із не встановленням фактичного місце знаходження останніх.

Документи.

-Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001557 від 16.03.2015 року;

-Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 19.05.2022 року;

-Матеріалами оперативного відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, у місті Миколаєві від 18.05.2022 року;

-Протоколами огляду від 19.06.2022 року з ілюстрованою фото таблицею;

-Протоколами огляду від 15.08.2022 року з ілюстрованою фото таблицею;

-Матеріалами виконаного доручення № 12-13/22 вих-22 від 20.05.2022 року Військовою частиною НОМЕР_4 у відношенні ОСОБА_5 ;

-Витягом з наказу Генерального штабу Збройних Сил України № 117 від 21.03.2015 року;

-Витягом з Наказу Командування Військово-морських Сил Збройних Сил України № 57 від 26.03.2015 року;

-Витягом з Наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України № 157 від 03.04.2015 року;

-Директивою Генерального штабу Збройних Сил України № Д-1 від 06.05.2014 року;

-Актом про проведення службового розслідування від 17.03.2015 року з додатком у вигляді списку офіцерів Військово-Морських Сил Збройних Сил України, яке не прибули з тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим та міста Севастополя до визначених пунктів у визначені строки, зокрема й щодо ОСОБА_5 ;

-Витягом з Наказу № 01 від 12.05.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-Витягами з плану проведення додаткових організаційних заходів у Військово-Морських Силах Збройних Сил України у 2014 році;

-Витягом з Наказу № 07/ОШР/ДСК від 19.08.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-Витягом з Наказу № 14/ОШР/ДСК від 29.10.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-Архівною довідкою від 09.06.2022 року, виданою Територіальним архівним відділом Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України;

-Протокол огляду від 26.05.2022 року з ілюстрованою фото таблицею та додатком у вигляді електронного носія інформація;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.06.2022 року з ілюстрованою фото таблицею та додатком у вигляді електронного носія інформація;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.06.2022 року з ілюстрованою фото таблицею та додатком у вигляді електронного носія інформація;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.06.2022 року з ілюстрованою фото таблицею та додатком у вигляді електронного носія інформація;

-Висновком експерта № 22-3597, за результатами проведення судової портретної експертизи з ілюстрованою фото таблицю;

-Матеріалами виконаного доручення від 20.05.2022 року з доданками , оперативним відділом ТУ ДБР;

-Послужною карткою ОСОБА_5 ;

-Листом ГУР МО України на запит прокуратури, відповідно до якого підтверджено факт переходу ОСОБА_5 на бік ворога в період збройного конфлікту під час окупації зс рф АР Крим та міста Севастополя у 2014 році, укладання ОСОБА_5 в один з днів 2014 року контракту про проходження військової служби, зарахування до списків особового складу та проходженні військової служби у збройних силах російської федерації, та в подальшому в період з 2016 по 2019 рік в проходженні військової служби у складі збройних сил російської федерації на посаді командира фрегату « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також факт перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території АР Крим та міста Севастополя;

-Листом командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_15 (начальник Очаківського гарнізону) на запит прокуратури, згідно з яким дійсно в 2014 році протягом квітня-травня місяців (11.04.2014; 08.05.2014 та 12.05.2014) з Автономної Республіки Крим, внаслідок збройної агресії російської федерації, до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ) прибув особовий склад військової частини НОМЕР_1 в кількості 12 військовослужбовців. 23.09.2014 особовий склад військової частини НОМЕР_1 у повному складі вибув зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 . Серед прибулого особового складу капітана 2 рангу ОСОБА_5 не було. 3 01 січня 2014 року по теперішній час капітан 2 рангу ОСОБА_5 у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 не зараховувався та в списках особового складу військової частини НОМЕР_2 не перебував.;

-Матеріалами службового розслідування, згідно з якими в ході службового розслідування встановлено: проходження військової служби ОСОБА_5 на посаді заступника командира Севастопольської військово-морської бази (умовне найменування - військова частина НОМЕР_1 ), у військовому званні «капітан 2 рангу»; факт невиконання ОСОБА_5 спільної директиви МО України та ГШ ЗС України від 06.05.2014 № Д-1 щодо передислокації військовослужбовців з АР Крим та м. Севастополя на материкову територію України; факт неприбуття ОСОБА_5 до визначеного пункту прибуття - у м. Очаків Миколаївської області, у визначений строк - з 06.05.2014 до 12.05.2014; факт відсутності ОСОБА_5 в подальшому на військовій службі до дня звільнення з військової служби 21.03.2015; притягнення ОСОБА_5 21.03.2015 до дисціплінарної відповідальності у вигляді позбавлення військового звання саме у зв`язку із фактом відсутності на службі (наказ начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 21.03.2015 № 117); звільнення ОСОБА_5 в травні 2015 року з військової служби у запас у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку та виключення зі списків особового складу ЗС України та зняття з видів забезпечення (наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 26.03.2015 № 57 ОСОБА_5 з 21.03.2015, наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.04.2015 № 157).

-Протоколом огляду електронних документів, які містяться в загальнодоступній мережі Інтернет від 26.05.2022, з додатками, за результатами якого виявлено публікації в засобах масової інформації з фотознімками та відео, на яких зафіксовано особу ОСОБА_5 у військовій формі зс рф із знаками розрізняння зс рф (шеврони нарукавні на військовій формі, кокарда з гербом військово-морського флоту рф, звання), несення ОСОБА_5 військової служби у зс рф, участь ОСОБА_5 в різних подіях військового життя зс рф такі як: закладка військового корабля « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на суднобудівному заводі в м. Калінінрад рф, шикування особового складу зс рф, урочисте підняття (дата публікації 28.12.2017) символіки зс рф - «Андріївського прапору», який є кормовим прапором кораблів російського імператорського флоту та військово-морського флоту російської федерації, віддання шани шляхом прикладання голови ОСОБА_5 до вказаної символіки (прапору) перед її підняттям, безпосереднє урочисте підняття ОСОБА_5 вказаної символіки (прапору) на військовому кораблі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », віддання військового вітання піднятому прапору, подальше прийняття ОСОБА_5 під своє командування корабля « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та перебування на посаді командира цього корабля, виконання завдань у складі балтійського флоту зс рф, подальше прибуття корабля « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під командуванням ОСОБА_5 на територію тимчасово окупованого АР Крим та міста Севастополя (дата публікації - 05.10.2018), перехід цього корабля до чорноморського флоту рф та інші відомості.

Відповідно до ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням вищенаведеного, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, Суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує в порядку та у спосіб, передбачений КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392-395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.408 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року) та ч.1 ст.111 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року) та призначити покарання:

-за ч.1 ст.111 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року) у вигляді позбавлення волі, строком на 15 (п`ятнадцять) років.

-за ч.1 ст.408 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001 року) у вигляді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років.

Строк відбування призначеного покарання розраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у сумі 9438, 50 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: електроні носії інформації, на яких зафіксовані хід та результати проведення слідчих та процесуальних дій зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається захиснику обвинуваченого відповідно до абз.6 ч.3 ст.323 КПК України та прокурору.

Інформація про вирок суду публікується у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями ст.297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті Київського районного суду м. Одеси.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1 .