Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/714/22
Провадження № 1-кп/494/68/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05 2023 року Березівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Березівка Одеської області кримінальне провадження за №0000031 від 15.02.2022 року відносно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маринове, Березівського району, Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 25.10.2021 Березівським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за ст. 185 КК України, судимість у якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, необхідних висновків для себе не зробив, та в період іспитового терміну, умисно, повторно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, 08.02.2022, приблизно о 09:00 год. прибув до квартири ОСОБА_5 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у гостях у квартирі ОСОБА_5 , у приміщенні кухні на столі ОСОБА_4 помітив мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А21s», який визначив предметом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у приміщенні кухні вищевказаної квартири, переконавшись, що його дії залишаться непоміченими для потерпілої ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, взяв зі столу мобільний телефон марки «Samsung» моделі «A21s», бувший у користуванні, вартістю 2000 гривень із стартовим пакетом «Київстар», вартістю 100 гривень, після чого сховав його до кишені.

У подальшому, ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності, залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши злочинними діями матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 2100 гривень.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, судимість у якого не знята та не погашена у встановленому законному порядку, в період іспитового терміну, відповідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, та 05.06.2022, приблизно о 19:00 год. більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , під час перебування у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , виявив грошові кошти останньої, які визнав предметом злочинного посягання.

З метою реалізації свого злочинного умислу, перебуваючи у спальній кімнаті вищевказаної квартири, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, під час встановленого на території України воєнного стану, який введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, виявив та викрав з трельяжу біля ліжка, 2 купюри номіналом по 100 доларів США.

У подальшому, ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності, залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши злочинними діями матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 200 доларів США, еквівалентом 5850 гривень.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 185 та ч.4 ст. 185 КК України не визнав та показав, що телефон марки «Samsung» він не викрадав, його подарувала потерпіла ОСОБА_5 , з якою він зійшовся, а в подальшому ним розпорядився на власний розсуд. Телефон був синього кольору з камерами, сенсорного типу. Продав такий дітям, суму не пам`ятає. Стосовно коштів в розмірі 200 доларів США, такі також не викрадав в ОСОБА_5 , остання 05.06.2022 року у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_3 дозволила йому взяти 200 доларів та здійснити їх обмін.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що в неї у власності був мобільний телефон, останній був в робочому стані. Телефон, як правило, лежав у спальні. При необхідності вона хотіла здійснити дзвінок, однак на початку лютого 2022 року його на місці не виявилось. Через три дні вона дізналась про викрадення мобільного телефону. Вказаний телефон обвинуваченому ОСОБА_4 вона не давала, тим більше не дарувала. Стосовно коштів, які були викрадені, то пояснила, що живе одна тому попросила ОСОБА_4 пожити з нею, обвинувачений ночував в одній кімнаті, а вона в іншій. 06 травня 2022 року вона виявила крадіжку коштів в розмірі 200 доларів США. Крім ОСОБА_4 в квартирі нікого не було і проникнути в квартиру ніхто не міг.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_5 від 15.02.2022 року стосовно крадіжки мобільного телефону марки «Samsung» моделі «А21s»;

- протоколом огляду місця події від 15.02.2022 року приміщення квартири АДРЕСА_4 , із таблицею ілюстрацій;

- заявою ОСОБА_6 від 18.02.2022 року про добровільну видачу працівникам поліції в якості речового доказу мобільного телефону марки «Samsung» моделі «А21s» синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , який він 08.02.2022 року придбав у ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду місця події від 18.02.2023 року, а саме ділянки місцевості, що розташована навпроти будинку АДРЕСА_5 , де ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А21s» синього кольору. При наборі комбінацій *#06# на екрані телефону висвітлилось ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 . До протоколу огляду долучено фототаблицю огляду мобільного телефону марки «Samsung» моделі «А21s» ;

- витягом від 16.02.2022 року із звіту про оціночну вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «А21s» та стартового пакету «Київстар», що належать власнику ОСОБА_5 , відповідно до якого вартість станом на 08.02.2022 року мобільного телефону марки «Samsung» моделі «А21s» становить 2000 грн., стартового пакету «Київстар» - 100 грн.;

- заявою ОСОБА_4 адресованої начальнику Березівського РВП ГУНП в Одеській області про те, що він 08.02.2022 року здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Samsung» моделі «А21s» з карткою мобільного оператора «Київстар», номер НОМЕР_3 .

- постановою про зміну кваліфікації від 15.04.2022 року, згідно якої змінено кваліфікацію кримінального правопорушення №0000031 від 15.02.2022 року з ч.1 ст. 185 КК України на ч.2 ст. 185 КК України;

- постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 09.06.2022 року, згідно якої матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях за №0000031 від 15.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та №0000174 від 06.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження та присвоєно №0000031;

- заявою потерпілої ОСОБА_5 , щодо факту вчинення невідомою особою крадіжки грошових коштів в розмірі 200 доларів США з квартири за адресою: за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом огляду місця події від 06.05.2022 року приміщення квартири АДРЕСА_4 , із таблицею ілюстрацій;

- протоколом слідчого експерименту від 09 червня 2022 року, із відеофайлом слідчого експерименту, за участю понятих, та обвинуваченого ОСОБА_4 за адресою:АДРЕСА_5 , в ході якого обвинувачений ОСОБА_4 відтворив події та надав покази про те, що 08.02.2022 року він прийшов до гр. ОСОБА_5 та випивав з нею спиртне. Побачив на столі в кухні телефон, синього кольору, непомітно для потерпілої взяв телефон та поклав собі в кишеню. В подальшому пішов та продав такий гр. ОСОБА_8 , за скільки не пам`ятає. За виручені кошти придбав спиртне та їжу. Свою вину у вчиненні крадіжки мобільного телефону визнав повністю ;

- протоколом слідчого експерименту від 09 червня 2022 року, із відеофайлом слідчого експерименту, за участю понятих, та обвинуваченого ОСОБА_4 за адресою:АДРЕСА_5 , в ході якого обвинувачений ОСОБА_4 відтворив події та надав покази про те, що 05.06.2022 року він прийшов до гр. ОСОБА_5 та випивав з нею спиртне. В подальшому залишився в неї ночувати, оскільки вже було темно та був в стані алкогольного сп`яніння. Потерпіла показували де зберігає кошти, тому він скористався можливістю, та викрав в неї 200 доларів США, що лежали в трельяжі біля ліжка. В подальшому працівники поліції вилучили в нього 100 доларів США. Свою вину у вчиненні крадіжки грошових коштів визнав повністю.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що коли йшов додому літом 2022 року, працівники поліції попросили його бути свідком. Дату події не пам`ятає. При ньому проводили обшук ОСОБА_4 та витягнули в нього 100 доларів США з кишені. Як кошти опинились в ОСОБА_4 він не знав. По словам сусідки ОСОБА_10 він дізнався, що такі були викрадені. 100 доларів США були однією купюрою. Чув також, що потерпіла казала, що в неї викрали грошові кошти. Він підписав процесуальні документи і пішов далі додому.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив, що обвинувачений ОСОБА_4 йому знайомий, останній являється його пацієнтом. ОСОБА_4 має хвороблий стан від алкогольного вживання. З 2015 року він перебуває на обліку осіб, які зловживають спиртними напоями, останній раз його бачив в 2017 році. На огляди до лікаря він не з`являється, продовжує зловживати спиртними напоями. В ОСОБА_4 присутні розлади психіки внаслідок вживання алкоголю.

Свідок ОСОБА_6 , у судовому засіданні показав, що обвинувачений ОСОБА_4 запропонував йому придбати мобільний телефон за 2300 грн., останній прийшов зі своїм другом та приніс сенсорний мобільний телефон марки «Samsung». Свідок зазначив, що придбав вказаний телефон в ОСОБА_4 . В подальшому телефон був вилучений працівниками поліції. Кошти в розмірі 2000 грн. йому повернули, решту 300 грн. повернутими не були.

Свідок ОСОБА_12 повідомив в судовому засіданні, що йшов з дачі до дому по АДРЕСА_5 . Подія була літом 2022 року, точної дати не пам`ятає. Його з сусідом ОСОБА_9 залучили в якості понятих. Бачив, які працівники поліції віддали потерпілій ОСОБА_5 кошти в розмірі 100 доларів США однією купюрою.

У відповідності до положень ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до частини 1 статті 91 КПК України доказуванню підлягає подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. У зв`язку з цим у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина» роз`яснено, що судам при розгляді кожної справи необхідно перевіряти, чи були докази, якими органи досудового слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до норм КПК України. Якщо суд встановить, що ті чи інші докази були одержані незаконним шляхом, то суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувального вироку.

Докази винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Аналізуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи її з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_4 , а також з іншими доказами - зокрема, показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , протоколами слідчий експериментів від 09.06.2022 року дослідженими судом документами та доказами, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні умисних злочинів, суд робить висновок про те, що наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних.

Вищезазначені докази підтверджують, що з квартири за адресою: АДРЕСА_3 , були викрадені мобільний телефон марки «Samsung» та грошові кошти в розмірі 200 доларів США, які належали потерпілій, та що крадіжки були вчинені обвинуваченим, який усвідомлював, що майно йому не належать та правових підстав його використання та розпорядження він не мав.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши докази, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено, а також це б порушувало б права обвинуваченого.

Таким чином, дослідивши докази, надавши кожному з них оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд знаходить доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії: за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Суд звертає увагу, що невизнання обвинуваченим вини є способом реалізації гарантованого ст. 63 Конституції України, ст. 42 КПК України права на захист, а тому не може бути враховано при призначенні покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Право власності захищається Конституцією України. В ст.41 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а право приватної власності є непорушним.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, а також те, що обвинувачений притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, на шлях виправлення не став, а застосоване до нього покарання не досягло своєї мети, вчинив дані кримінальні правопорушення в період іспитового строку, за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо, на психіатричному обліку не перебуває, знаходиться на обліку нарколога, а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання пов`язаного з позбавленням волі у межах санкції ч.2 ст. 185 та ч.4 ст.185 КК України та визначивши його остаточний строк відповідно до вимог ст.71 КК України, а саме із частковим приєднанням покарання за вироком Березівського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2021 року.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66, 67 КК України, не встановлено.

При цьому, ч. 3 ст. 78 КК України визначено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

З аналізу норм ст. ст. 71, 78 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року слідує, що у разі вчинення обвинуваченим в період іспитового строку нового злочину покарання, від відбування якого він був звільнений на підставі ст. 75 КК України, тепер має відбуватись ним реально - як і всі інші покарання в межах алгоритму призначення покарання і за сукупністю злочинів, і за сукупністю вироків.

Така позиція відповідає висновку про застосування норми права, який міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 червня 2018 року в справі № 511/37/16-к.

Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України обвинуваченому судом не встановлено.

Суд вважає, що вказаний вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 12, 50, 65-67, 70, 71, 72, ч.2 ст. 289, 395 КК України,

ст. 100, 118, 368, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі,

- за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Березівського районного суду Одеської області від 25.10.2021 та визначити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання за сукупністю вироків - 6 (шість) років позбавлення волі.

Речові докази: мобільний телефон марки "Sаmsung A21S" зі стартовим пакетом «Київстар», а також купюру номіналом 100 доларів США передані під відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 вважати поверненими за належністю власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом тридцять днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1