ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/333/20 Номер провадження 11-кп/814/978/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 286 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001028 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 13 червня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, працюючого приватним підприємцем, маючого середньо-технічну освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов прокурора задоволено та стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 36639 грн. 81 коп.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

24.05.2018 приблизно о 17 год. 10 хв., в світлий час доби без опадів, по сухому асфальтобетонному покриттю вул. Ярмаркова в м. Кременчуці, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі сторони вул. Велика Набережна в напрямку вул. Леонова м. Кременчука, керуючи вантажним автомобілем DAF CF 85.340 реєстраційний номер НОМЕР_1 з бортовим причепом Schmitz WF 18 р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , наближаючись до нерегульованого перехрестя вул. Ярмаркова - Салганна м. Кременчука, водій ОСОБА_8 , порушуючи вимоги п. 13.1., 13.3. Правил дорожнього руху, виконуючи об`їзд велосипеда марки «FELT 80D» під керуванням ОСОБА_11 , який рухався в попутному напрямку відносно напрямку руху вантажного автомобіля по правому краю проїзної частини, при цьому рухаючись в межах своєї смуги руху, не витримав безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд заднім правим колесом бортового причепа Schmitz WF 18 р.н. НОМЕР_2 на велосипедиста ОСОБА_11 .

Внаслідок наїзду велосипедист ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження: суміщена травма лівої нижньої кінцівки і грудної клітини, у вигляді: відкритого, скалкового перелому середньої і нижньої третини лівої великогомілкової та малогомілкової кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків, розривом дистального міжгомілкового синдесмозу; відкритого перелому латеральної кісточки лівої гомілки; масивної рваної рани лівою гомілки; відкритого уламкового перелому основи першої плеснової кістки лівої стопи; травматичної ампутації нігтьової фаланги першого пальця лівої стопи: закритого перелому основи другої плесневої кістки лівої стопи; закритого перелому проксимальної та медіальної фаланг другого пальця лівої стопи; закритого перелому медіальної та дистальної фаланг третього, четвертого, п`ятого пальців лівої стопи; масивної рваної рани лівої стопи; множинних саден лівої гомілки та стопи; закритої травми грудної клітини із переломом 5,6,7,8 ребер зліва, які ускладнені інфікуванням, запаленням рани лівої гомілки; кістковим лізисом основних фаланг третього, четвертого пальців лівої стопи; після травматичним дифузним остеопорозом; лівобічним гідротораксом.

На вирок суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження за ч.2 ст. 286 КК України щодо ОСОБА_8 .

Свою апеляційну скаргу обґрунтував тим, що обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Про вчинення кримінального правопорушення було внесені відомості до ЄРДР 25.05.2018 за ч.1 ст. 286 КК України, а в подальшому перекваліфіковано на ч.2 ст. 286 КК України.

На підставі ч.2 ст. 219 КПК України термін досудового розслідування до повідомлення особи про підозру закінчується 25.11.2019. 20.11.2020 слідчим СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області винесено постанову про закриття кримінального провадження. Прокурором вказану постанову не було скасовано, проте надано органу досудового розслідування вказівка щодо подальшого розслідування від 20.11.2020, які надійшли органу досудового розслідування 26.11.2020. 27.11.2020 прокурор скасував постанову про закриття кримінального провадження без наявності у нього матеріалів справи, а слідчий ОСОБА_12 звернувся до суду про продовження строків досудового розслідування. Старшим групи слідчих була Наріжна, а в подальшому слідчий Котелевський направив кримінальне провадження слідчому ОСОБА_12 . Тому вважає, що досудове розслідування здійснювали слідчі, які не мали на це повноваження.

Повідомлення про підозру прокурором було погоджено 27.01.2020, а 29.01.2020 досудове розслідування було закінчено, що унеможливило ОСОБА_8 оскаржувати експертизи, заявити відвід експертам, клопотати про проведення слідчих дій, тому його права на захист були обмежені.

Крім цього зазначив, що судова автотехнічна експертиза № 522 від 30.09.2019 проведена на підставі прошитих, але не пронумерованих матеріалів провадження. Тому встановити які саме матеріали надсилалися експерту неможливо.

Слідчий експеримент з потерпілим ОСОБА_11 проведений без експерта та спеціаліста та без участі ОСОБА_8 .

При проведенні експертизи № 886 від 16.11.2018 тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_11 не було виявлено тілесних ушкоджень, характерних для зіткнення з контактуючою поверхнею автомобіля. Жодна експертиза не дає відповіді, яким чином та якими частинами тіла потерпілий контактував з бортовим причепом автомобіля під керуванням ОСОБА_8 . При огляді місця події велосипед знаходився за межами проїжджої частини. З показань свідків велосипед та одяг потерпілого не мали пошкоджень.

Показання експерта ОСОБА_13 протирічать показанням потерпілого, наданих в судовому засіданні.

В судовому засіданні не встановлено механізм дорожньо-транспортної пригоди та отримання потерпілим тілесних ушкоджень, а жоден висновок експерта не дає такі відповіді.

Вважає, що велосипедист рухався за межами проїжджої частини дороги. Тому слідчий надав експерту суперечливі вихідні дані, тому висновок № 522 від 30.09.2019 викликає сумніви.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження та кваліфікація його дій за ч.2 ст. 286 КК України, є правильним, ґрунтується на належних та допустимих доказах, що були безпосередньо досліджені у судовому засіданні та отримали належну оцінку.

Відповідно до встановлених судом обставин, факт перебування на місці події, керування транспортним засобом DAF CF 85.340 реєстраційний номер НОМЕР_1 з бортовим причепом Schmitz WF 18 р.н. НОМЕР_2 в день та час події, не оспорює і сам обвинувачений. Не оспорює й того, що він бачив потерпілого, який рухався на велосипеді в попутному з ним напрямку та обігнав його.

При цьому твердження обвинуваченого, що потерпілий з`їхав з проїжджої частини дороги на обочину, де перечепився та впав не відповідають дійсності.

Як вбачається з показань потерпілого він 24.05.2018 близько о 17.15 год. на власному велосипеді марки «FELT 80D», рухався по проїзній частині дороги по вулиці Ярмарковій в місці Кременчуці Полтавської області. Коли перетнув залізничну колію, він почув та побачив, як ліворуч від нього випередив вантажний автомобіль з причепом і майже відразу ж відчув як колесо причепа зачепило його, внаслідок чого він впав на дорогу і тоді зазначений транспортний засіб переїхав його ліву ногу, після чого проїхавши невелику відстань зупинився. До приїзду швидкої допомоги він залишався саме на тому місці, де було здійснено наїзд, а саме на проїзній частині дороги, при цьому як зазначає ОСОБА_11 велосипед внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишився неушкодженим.

Події ДТП потерпілим були відтворені на слідчому експерименті від 30.08.2019 при проведенні якого останній показав місце дорожньо-транспортної пригоди та зазначив в який саме спосіб отримав тілесні ушкодження.

Вказані показання потерпілого узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема показаннями свідка ОСОБА_14 який зазначив, що 24.05.2018 близько о 17.15 год. він рухався на належному йому транспортному засобі по вулиці Ярмарковій в місці Кременчуці Полтавської області і був свідком того, як вантажний автомобіль, якій рухався попереду нього, зачепив колесом причепа велосипедиста, що рухався в попутному з ним напрямку по краю проїзної частини дороги, внаслідок чого останній перекинувся та впав.

Про те, що велосипедист рухався по проїжджій частині також вказав свідок ОСОБА_15 , який побачив як велосипедист, що рухався поруч із вантажним автомобілем перекинувся та впав на проїзну частину дороги.

Відеозаписом з камер відеореєстратора за 24.05.2018 який було встановлено в автомобілі Opel Astra реєстраційний номер НОМЕР_3 , що міститься на лазерному компакт диску, зафіксовано маневр випередження вантажним автомобілем велосипедиста, який рухався по асфальтованому покриттю дороги, місця падіння велосипедиста на межі правого краю проїзної частини, поблизу бордюрного каменю та місце зупинки вантажного автомобіля.

Тобто з вказаного вбачається, що потерпілий на велосипеді, під час випередження вантажним автомобілем, рухався саме по проїжджій частині дороги. На проїжджій частині і було місце падіння потерпілого.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 522 від 30.09.2019 в заданій дорожній обстановці водій автомобіля DAF CF 85.340 реєстраційний номер НОМЕР_1 з бортовим причепом Schmitz WF 18 р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути заданої ДТП шляхом виконання вимог п.п. 13.1., 13.3. «Правил дорожнього руху», для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру; в заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля DAF CF 85.340 реєстраційний номер НОМЕР_1 з бортовим причепом Schmitz WF 18 р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 13.1., 13.3. «Правил дорожнього руху», які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням заданої пригоди; технічна можливість запобігання даній події не залежала від односторонніх дій велосипедиста ОСОБА_11 , а цілком визначалася діями водія автомобіля DAF CF 85.340 реєстраційний номер НОМЕР_1 з бортовим причепом Schmitz WF 18 р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_8 , що не прийняв своєчасних мір до зниження швидкості автомобіля.

Будучи допитаним місцевим судом, експерт ОСОБА_16 свій висновок підтвердив, зазначив, що надані йому у вихідних даних та матеріалах кримінального провадження показання потерпілого ОСОБА_11 , отримані слідчим під час досудового розслідування, з технічної точки зору є спроможними, тоді як показання ОСОБА_8 під час проведення з ним слідчого експерименту в якості свідка мають певні розбіжності та суперечать загальному комплексу вихідних даних в частині руху учасників відносно меж проїзної частини дороги до дорожньо-транспортної пригоди та безпосередньо в момент останньої. Експерт спростував твердження сторони захисту щодо порушення велосипедистом Правил дорожнього руху зазначивши, що технічна можливість запобігання даній події не залежала від односторонніх дій велосипедиста ОСОБА_11 , а цілком визначалася діями водія вантажного автомобіля ОСОБА_8 , який не прийняв своєчасних мір до зниження швидкості автомобіля при звуженні проїзної частини дороги.

Вина обвинуваченого у вчиненні ДТП підтверджується і іншими матеріалами, дослідженими місцевим судом.

З огляду на вказане, оцінивши досліджені докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Доводи захисника, що досудове розслідування здійснювали слідчі, які не мали на це повноважень, не відповідає дійсності, так як відповідно до постанови про створення слідчої групи заступника начальника СУ ГУНП в Полтавській області від 01.06.2018 досудове розслідування доручено слідчим ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_12 та саме вказаними слідчими проводилися слідчі (розшукові) дії та приймалися процесуальні рішення.

Не знайшли свого підтвердження і доводи захисника щодо порушення строків досудового розслідування, на що суд дав детальні обґрунтування.

Також відсутні порушення прав обвинуваченого на захист під час досудового розслідування через те, що після повідомлення про підозру через 2 дні досудове розслідування закінчено та обвинувачений не мав часу для оскарження експертиз, оскільки експертизи були проведені в 2018 році, досудове розслідування закінчено 29.01.2020, тому у обвинуваченого було достатньо часу оскаржити висновки експертів.

Не знайшли свого підтвердження і інші доводи захисника щодо наявності протирічь показань експерта ОСОБА_13 та потерпілого, так як експерт робить висновок з наданих йому вихідних даних та показань досліджуваного. Згідно з показаннями обох тілесні ушкодження у потерпілого утворилися саме в результаті контакту потерпілого з автомобілем. При цьому експерт наголосив, що він не розмежовував тілесні ушкодження ноги та перелому ребер, так як перелом ребер є фактично наслідком наїзду на ногу, що і стало причиною удару тулубом об руль та перекидання потерпілого, тобто вважає, що ушкодження утворилися одномоментно.

Відсутні підстави вважати неналежним доказом слідчий експеримент з потерпілим, який проведений без експерта чи спеціаліста, а також без участі обвинуваченого, оскільки необхідність проведення слідчого експерименту за участю спеціаліста, експерта чи інших учасників кримінального провадження вирішує слідчий та за наявності такої необхідності. Будь-яких клопотань до слідчого щодо проведення слідчого експерименту за участю як потерпілого так і обвинуваченого зі сторони захисту не подавалися.

Більше того вказаний слідчий експеримент досліджений експертом та врахований під час проведення автотехнічної експертизи.

Отже, вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за обставин встановлених судом, є доведеною, ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину та батька похилого віку, який є особою з інвалідністю та потребує догляду, є єдиним годувальником та його робота пов`язана з керуванням транспортними засовами, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст.409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 13 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4