Номер провадження: 11-кп/813/334/23
Справа № 503/774/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кодимського районного суду Одеської області від 25.10.2021 року, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Кодимського (на даний час Подільського) району Одеської області, проживаючого без реєстрації у АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого (7 раз), а в останнє:

вироком Кодимського районного суду Одеської області від 30.05.2018 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ч.1 та ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.09.2018 року, із застосуванням ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.09.2016 року по 17.01.2017 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; покарання відбув повністю,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242 від 04.12.2020 року

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.

Оскаржуваним вироком вирок Кодимського районного суду Одеської області від 25.10.2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Також вироком вирішено питання про речові докази.

Згідно оскаржуваного вироку:

ОСОБА_7 04.12.2020 року приблизно о 04 години 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з урахуванням обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника майна чи сторонніх осіб, зірвавши віконну раму, проник до приміщення перукарні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване в одній будівлі з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 та належить потерпілій ОСОБА_8 , звідки, з метою власного збагачення, умисно, таємно, повторно, та керуючись корисливим мотивом, викрав бувше у використанні чуже майно, та викинувши його з приміщення перукарні через вікно, і в подальшому заховавши у потаємному місці, розпорядився ним на власний розсуд та завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 7036 гривень 67 копійок.

(а саме: пристрій для завивки волосся «Schtaiger SHG-9004», вартістю 245 гривень; пристрій для завивки волосся «BaByliss Pro TYPE F37i BAB 2173TTE», вартістю 500 гривень; пристрій для завивки волосся «BaByliss Pro Tourmaline Pulse», вартістю 360 гривень; пристрій для сушки волосся (фен) «YRE CKL» 3900, вартістю 300 гривень; пристрій для стрижки волосся «Charge Vitek VT:1361», вартістю 270 гривень; пристрій для стрижки волосся «Gemei GM-6001», вартістю 106 гривень 67 копійок; пристрій для стрижки волосся «Wahl Magic clip 5 star 8451-016» з насадками, вартістю 1200 гривень; пристрій для стрижки волосся «Moser Primat mini Type 1411-0050» без насадок, вартістю 590 гривень; пристрій для вирівнювання волосся «Jaguar St mini silk Flower», вартістю 326 гривень 67 копійок; пристрій для вирівнювання волосся «Maxwell MW-2201», вартістю 153 гривень 33копійки; пристрій для вирівнювання волосся «GA.MA CP3M», вартістю 760 гривень; пристрій для завивки волосся «BaByliss PRO TYPE F40b BAB2281TTE», вартістю 600 гривень; пристрій для завивки волосся «BaByliss PRO TYPE F44 BAB2269TTE», вартістю 1000 гривень; магнітолу «LG LPC-LM 535X», вартістю 625 гривень)

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні перукарні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване в одній будівлі з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 та належить потерпілій ОСОБА_8 , з урахуванням сприятливої обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, розбив віконне скло приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та через утворений отвір, проник до середини приміщення, звідки, з метою власного збагачення, умисно, таємно, повторно, та керуючись корисливим мотивом, викрав чуже майно, та після чого, обвинувачений ОСОБА_7 з викраденим майном з місця події зник, завдавши потерпілій матеріального збитку на загальну суму 1498 гривень 07 копійок.

(а саме: 18 пачок грінок «Єва Хліб» об`ємом 150 грам кожна, вартістю 343 гривні 80 копійок; 1 пляшку горілки «Prime World class» об`ємом 0,5 л., вартістю 91 гривня 63 копійки; 6 пляшок лимонаду «Вінні» об`ємом 1,5 л., вартістю 62 гривні 28 копійок; 6 упаковок соку «Добрий ранок» об`ємом 1,9 л. вартістю 158 гривень 40 копійок; 12 пляшок лимонаду «Don Limo» об`ємом 0,5 л., вартістю 60 гривень 48 копійок;10 пляшок лимонаду «Лимонад з Умані» об`ємом 0,5 л., вартістю 138 гривень 60 копійок; 20 пляшок пива «Чернігівське світле» об`ємом 0,5 л., вартістю 288 гривень; 12 пляшок напою Pepsi Original об`ємом 0,3 л., вартістю 168 гривень 12 копійок; 21 упаковка соку «Еко Сфера» об`ємом 0,2 л., вартістю 92 гривні 40 копійок та 1 пляшку настоянки «Немирівська Лимон» 38%, вартістю 94 гривні 36 копійок.)

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи висновки суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження просить пом`якшити йому покарання, призначене оскаржуваним вироком суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не врахував усіх обставин, а саме: того, що матеріальна шкода у даному провадженні відсутня, потерпілі матеріальних претензій до нього не мають, провина ним визнана у повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду захисник обвинуваченого, будучи належним чином повідомленим, не явився, причин своєї неявки суду не повідомив, а тому за згоди обвинуваченого, розгляд апеляційної скарги проводиться без захисника.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 просив апеляційну скаргу задовольнити та вирок відносно нього змінити.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз вироку суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення приписам наведеної норми кримінального процесуального закону відповідає в повній мірі.

Як вбачається із журналу судового засідання та мотивувальної частини вироку суду 1-ої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, внаслідок чого, суд за погодженням учасників судового провадження, у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються.

При цьому, суд встановив, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно їх розуміють та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи та вони не є предметом апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Згідно ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у значенні ст.414 КПК, означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст.12 КК дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Під особою обвинуваченого у контексті ст.414 КПК розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покаранням та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Санкція кримінального правопорушення ч.3 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції зазначив, що враховує: тяжкість злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину проти власності, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, не працює, а також відсутність матеріальних претензій у потерпілих.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції обґрунтовано відніс щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом встановлено не було.

На думку апеляційного суду, судом першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, однак знав вчинив злочин проти власності. При цьому, ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, джерел заробітку та сім`ї не має, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах визначених санкцією ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку із чим колегія суддів вважає доводи обвинуваченого про призначення надто суворого покарання необґрунтованими.

Відповідно до припису п. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , врахувавши тяжкість вчиненого злочину, а також характеристики його особи, призначив обвинуваченому покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Кодимського районного суду Одеської області від 25.10.2021 року, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242 від 04.12.2020 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою у той же час, з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4