Справа №463/1908/20
Провадження №1-в/463/92/23
УХВАЛА

21 квітня 2023 р. Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Львівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 , засудженого 18.12.2020р. вироком Личаківського районного суду м. Львова за ч. 1 ст. 289 КК України, про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку, -

встановив:

представник органу пробації звернувся з вказаним поданням, у якому просить вирішити питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку, посилаючись на те, що вирок Личаківського районного суду м. Львова від 18.12.2020 р. набрав законної сили 19.01.2021 р., а строк його виконання у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України сплинув через два роки, а відтак правові перешкоди для звільнення засудженого відсутні.

Представник органу пробації подав заяву від 19.04.2023р. про розгляд подання без його участі, просить таке задоволити.

Прокурора в судовому засідання подання підтримав.

Засуджений ОСОБА_4 також підтримав заявлене подання, просить звільнити його від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку. Пояснив, що не зміг вчасно виконати вирок суду в зв`язку з його мобілізацією до збройних сил України.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши подання та дослідивши матеріали особової справи № 15/2021р., суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 18.12.2020 р. у справі № 463/1908/20 затверджено угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 29.06.2019 за №0001546 за ч.1 ст.289 КК України. Визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. Призначено ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень).

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 19.03.2021 р., розстрочено сплату штрафу на 12 місяців шляхом сплати рівними частинами по 1416, 66 грн.

Відповідно до аб. 1 ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно вимог п. 1 ч. 1ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Ч. 3 та ч. 4 ст. 80 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.12.2015 р. у справі № 5-324кс15, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Таким чином, ст. 80 КК України передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання та якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 ст. 80 КК України, засуджений не вчинить новий злочин.

В свою чергу, у матеріалах подання та особовій справі № 15/2021 відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, та про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, а відтак підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався, не встановлено.

Відповідно до положень ст. 152 КВК України, підставами звільнення від відбування покарання є: закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що на даний час закінчились строки давності виконання вироку Личаківського районного суду м. Львова від 18.12.2020 р. у справі №463/1908/20, факт ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання невстановлений, відомості про вчинення засудженим нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності відсутні, суд приходить до висновку, що подання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. ст.537,539 КПК України суд, -

постановив:

Подання провідного інспектора Львівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку - задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 18.12.2020 р. у справі №463/1908/20, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1