ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/239/23 Справа № 699/446/23
Категорія: ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваної ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 03 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. В`язівок, Городищенського району, Черкаської області, українки, громадянки України, проживаючої в АДРЕСА_1 , непрацюючої, не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, погодженого начальником Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 03 травня 2023 року клопотання прокурора задоволено частково.

Обрано підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певній період доби, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - у період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня.

Покладено на підозрювану ОСОБА_6 обов`язки, а саме:

прибувати на виклик до слідчого, прокурора чи суду;

у визначений час перебувати та без дозволу прокурора чи суду не відлучатися з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків необхідності отримання медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану;

утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснено підозрюваній ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї обов`язків.

Також, роз`яснено підозрюваній ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення.

Слідчий суддя мотивував ухвалу про обрання запобіжного заходу тим, що прокурором не надано обґрунтованих підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , а доводи, що викладені слідчим у клопотанні та наведенні прокурором у судовому засіданні не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду.

В ухвалі вказано, що запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби спроможний запобігти вчиненню нового кримінального правопорушення, та в повній мірі забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків. При цьому, слідчий суддя врахував, що застосування домашнього арешту цілодобово позбавить підозрювану можливості працювати, а отже, і забезпечувати як свої базові потреби, так і базові потреби своїх двох дітей, у тому числі, потреби у їжі.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 03.05.2023 року та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Прокурор посилається у скарзі, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, усвідомлюючи можливість притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з урахуванням встановлених на даний час обставин вчинення злочину є всі підстави вважати, що вона може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, саме тому альтернативний запобіжний захід окрім, як тримання під вартою, до неї не може бути застосовано.

В апеляційній скарзі зазначається, що в клопотанні слідчого у повному обсязі обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, як єдиного можливого запобіжного заходу здатного запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку підозрюваної, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, погодившись на розгляд апеляційної скарги без участі її захисника, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000111 зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений день та час, незаконно придбала та зберігала речовину, яка відповідно до висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів від 02.05.2023 № СЕ-19/124-23/5015-НЗПРАП містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,206 г. Вказану речовину в подальшому, 01.05.2023 року о 16 год. 59 хв., на проїжджій частині вул. Грушевського у с. Старосілля Мліївської ОТГ Черкаського району Черкаської області, біля будівлі за № 6, в якій розміщений магазин «Квіточка», ОСОБА_6 незаконно збула особі зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_10 , за що отримала грошові кошти в розмірі 500,00 грн.

01.05.2023 року ОСОБА_6 затримано о 17 год. 30 хв. в порядку ст. 208 КПК України.

01.05.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України - незаконному збуті психотропної речовини.

За доводами прокурора причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину підтверджується зібраними доказами та, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду (ймовірність можливого переховування аргументується тяжкістю вчиненого правопорушення та покарання); незаконно впливати на свідків (обґрунтовується тим, що підозрюваній свідки відомі); вчинити інше кримінальне правопорушення (обґрунтовується наявністю іншого кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , яке перебуває на розгляді у Городищенському районному суді Черкаської області за обвинуваченням останньої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України), а тому просить застосувати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів апеляційного суду враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів при здійсненні апеляційного перегляду керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі, і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження, і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частин 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваної можуть служити виключними підставами для її ув`язнення, є обґрунтованими.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якій їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо неї обмежувального заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Підозрювана ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, а саме наявність постійного місця проживання, перебування на її утримання двох синів, один з яких є малолітньою дитиною, тому суд прийшов до висновку, що підозрювана ОСОБА_6 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в нічний період часу.

Слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, що застосування цілодобового домашнього арешту позбавить підозрювану можливості працювати, а отже, і забезпечувати як свої базові потреби, так і базові потреби своїх двох дітей, у тому числі, потреби у їжі та інші необхідні потреби.

За таких обставин, слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу, оскільки даний запобіжний захід може забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваної, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Всі інші обставини, наведені прокурором в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, специфіки злочину, характер дій підозрюваної, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.

Під час апеляційного розгляду прокурор не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосування підозрюваній більш суворіший запобіжний захід, та не довів, що обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу не буде достатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим у ч. 3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вище наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі прокурора є необґрунтованими та безпідставними, тому задоволенню не підлягають. Крім того, наведені в апеляційній скарзі, доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на доводи обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що слідчим суддею розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення, тому не вбачає підстав для задоволення клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та задоволення вимог апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 03 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3