Справа №:755/7953/22
Провадження №: 1-кс/755/2395/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" серпня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні заяву прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000485 від 16.02.2016 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 364 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2013, з урахуванням частини 1 Прикінцевих положень Закону № 1216- VII від 13.05.2014), частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 371, частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 366, за частиною 2 статті 28 статті 340 Кримінального кодексу України (справа № 755/7953/22),

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

14 серпня 2023 року прокурор першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді ОСОБА_4 з підстав, визначених ч. 1 ст. 75 КПК.

Прокурор мотивує заяву тим, що вказане кримінальне провадження № 0000485 від 16.02.2016 за обвинуваченням ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 217 КПК України, виділено в окреме провадження із кримінального провадження № 0000020 від 05.02.2014, яке на теперішній час розслідується слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань за фактами неправомірних дій працівників органів внутрішніх справ, прокуратури та суддів щодо учасників мирних акцій протесту у січні-лютому 2014 року у місті Києві, що призвело до необгрунтованого їх затримання, притягнення до кримінальної відповідальності та застосування запобіжних заходів за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 364, ч. ч. 1-3 ст. 365, ч. ч. 1, 2 ст. 366, ч.1-3 ст. 371, ч.2 ст. 372, ч.1, 2 ст. 375, ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 383, ч.12 ст. 384, ч.2 ст. 121 КК України.

На даний час, у рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000020 від 05.02.2014, ряд діючих суддів Дніпровського районного суду м. Києва ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ), а також ряд колишніх суддів цього суду, допитані як свідки з питань законності дій суддів вказаного суду щодо обрання запобіжних заходів учасникам акцій протесту та іншим громадянам, яких було затримано і доставлено до районних управлінь міліції у вказаний період часу, окрім того, окремим суддям в межах досудового розслідування вказаного провадження повідомлено про підозру, до суду спрямовані обвинувальні акти, розгляд яких триває, в тому числі щодо судді ОСОБА_4 .

16.08.2018 з матеріалів кримінального провадження №0000020 виділено матеріали досудового розслідування № 0002001, на підставі яких в подальшому до суду направлений обвинувальний акт за обвинуваченням судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , розгляд якого триває і на цей час, що явно вказує на обставину, яка унеможливлює розгляд ОСОБА_4 кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , оскільки обвинувачення останнього стосується тих самих фактів, що і обвинувачення суддів ОСОБА_4 .

Вказана обставина у відповідності до вимог ст. 75 КПК України є безумовною підставою для відводу судді від розгляду кримінального провадження № 0000485.

Окрім того, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000020, з якого виділено кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , 23.02.2016 проведено обшуки у приміщеннях Дніпровського районного суду м. Києва з метою вилучення судових справ з розгляду клопотань слідчих Дніпровського ГУ МВС України в м. Києві про обрання зазначеним вище потерпілим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, в тому числі в службовому кабінеті судді ОСОБА_4 ..

Крім того, під час розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000485 щодо ОСОБА_5 судді Дніпровського районного суду ОСОБА_4 доведеться надавати, у тому числі, оцінку обставинам, за яких іншими суддями цього суду та безпосередньо і ним самим, ухвалені у лютому 2014 року рішення про застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно потерпілих у цьому провадження, що на цей час є предметом розгляду обвинувальних актів у кримінальних провадженнях № 0002002 від 16.08.2018 за обвинуваченням колишньої судді цього ж суду ОСОБА_18 , № 0001810 від 26.11.2019 за обвинуваченням колишнього судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_19 , а також у кримінальному провадженні № 0000267 від 11.03.2020 за обвинуваченням колишнього голови цього суду ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 376-1 КК України (в редакції Закону від 05.06.2009) та ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України.

Крім того, як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_5 обвинувачується також в організації незаконного тримання під вартою потерпілого ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та інших, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо якого розглядалось 19.02.2014 саме суддею Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 , та за результатами ухвалено рішення про застосування до цих осіб запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що вочевидь ставить під сумнів його неупередженість при розгляді вказаного кримінального провадження, та згідно з ч.1 ст. 75 КПК України, а саме пунктом 4) - за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, є підставою для її відводу.

За таких обставин, суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 підлягає відводу у кримінальному провадженні № 0000485 від 16.02.2016 за обвинуваченням колишнього заступника прокурора Дніпровського району м. Києва ОСОБА_5 (судова справа № 755/7953/22) на підставі п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав заяву про відвід судді ОСОБА_4 та просив її задовольнити.

Адвокат ОСОБА_23 , представник потерпілого ОСОБА_24 та обвинувачений ОСОБА_5 , будучи повідомленими про день, час та місце розгляду заяви про відвід, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Особа, якій заявлено відвід - суддя ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви повідомлений належним чином, пояснень з приводу заявленого відводу не направила.

Враховуючи вимоги ст.ст. 22, 26 та 81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді ОСОБА_4 за відсутності осіб, що не з`явились.

Вивчивши заяву прокурора про відвід судді, дослідивши додані до неї додатки, заслухавши прокурора, суд, дійшов такого висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва (головуючий суддя ОСОБА_4 ) перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000485 від 16.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 364 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2013, з урахуванням частини 1 Прикінцевих положень Закону № 1216- VII від 13.05.2014), частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 371, частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 366, за частиною 2 статті 28 статті 340 КК України.

З матеріалів, долучених до заяви, вбачається, що 05.12.2018 було направлено обвинувальний акт у кримінальном упровадженні № 0002001 від 16.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 с. 340, ч. 2 ст. 375 КК України.

Також, долучено копії ухвал слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 19.02.2014, у кримінальному провадженні № 000367 від 18.02.2014, якими до підозрюваних ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які є потерпілими у кримінальному провадженні №0000485 від 16.02.2016, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Реалізація гарантій незалежності здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій щодо забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина (ст. 3, 8, 55 Конституції України).

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій незалежності суддів.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відвід як окремий правовий інститут, регламентований КПК України, є засобом усунення чи самоусунення слідчого судді, судді, присяжного або окремих учасників кримінального провадження від участі в досудовому розслідуванні та судовому провадженні за наявності передбачених обставин, що викликають сумнів у їх об`єктивності та неупередженості (див. постанову третьої судової палати касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.01.2022 у справі № 373/2562/15-к).

Тобто, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до п. 26 рішення Європейського суду з прав людини «ДеКуббер проти Бельгії» (Заява № 9186/80) від 26 жовтня 1984 р., «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Вказаного стандарту (правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться) досягти не вдасться у цій справі в силу описаних судом обставин. У той час, як Європейський суд з прав людини наголосив, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

На необхідність заміни судді з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді вказує і Верховний суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 10.01.2018, зазначаючи, що це сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади, та Апеляційний суд м. Києва у справах № 760/298/18, № 760/12238/17, № 757/70924/17-к, № 761/12479/17, указуючи, що це дасть змогу забезпечити усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості суддів, а також, сприятиме підтримці до зростання довіри представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Аналізуючи в сукупності дані викладені у заяві про відвід судді, суд приходить до висновку, що зазначеніпрокурором мотиви свідчать про наявність обставин, які обґрунтовано можуть викликати сумніви у сторін кримінального провадження щодо об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду вказаногокримінального провадження.З метою недопущення недовіри сторін у сприйнятті справедливості судового рішення заява прокурора про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000485 від 16.02.2016 за обвинуваченням ОСОБА_5 (справа № 755/7953/22) підлягає задоволенню.

За таких обставин, керуючись вимогами ст. 75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

заяву прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000485 від 16.02.2016 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 364 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2013, з урахуванням частини 1 Прикінцевих положень Закону № 1216- VII від 13.05.2014), частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 371, частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 366, за частиною 2 статті 28 статті 340 Кримінального кодексу України (справа № 755/7953/22) - задовольнити.

Відвести суддю Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000485 від 16.02.2016 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 364 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2013, з урахуванням частини 1 Прикінцевих положень Закону № 1216- VII від 13.05.2014), частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 371, частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 366, за частиною 2 статті 28 статті 340 Кримінального кодексу України (справа № 755/7953/22).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1