Справа № 396/1051/23
Провадження № 1-кс/396/200/23
УХВАЛА
В обґрунтування клопотання вказує, що 09.06.2023 року близько 10 год гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом ЗАЗ 110307 державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився по вул. Гризодубова біля домоволодіння під номером 46 м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, фактичним користувачем якого є гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
10 червня 2023 року слідчим СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 проведено огляд місця події узбіччя дороги, яке розташоване біля домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , під час огляду виявлено та вилучено транспортний засіб, а саме автомобіль - ЗАЗ 110307, зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 жит. АДРЕСА_2 та фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_3 .
Вилучений автомобіль, відповідно до постанови слідчого від 11.06.2023 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Факт незаконного заволодіння вказаним майном під час скоєння кримінального правопорушення підтверджується протоколом огляду місця події від 10.06.2023, допитом потерпілого ОСОБА_5 , допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , іншими доказами.
Оскільки вказане майно є предметом скоєння злочину та знаряддям його вчинення, та має суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою забезпечення їх зберігання та використання як речового доказу у справі, проведення ряду судових експертиз та забезпечення можливості відшкодування завданих збитків, у разі звернення з цивільним позовом, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою недопущення спотворення або пошкодження вилученого майна.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила задовольнити клопотання слідчого про арешт майна з підстав викладених в клопотанні.
Слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала з викладених в ньому підстав.
ОСОБА_5 , який являється користувачем автомобіля - ЗАЗ 110307, зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , в судовому засіданні просив не накладати арешт на вказаний автомобіль, оскільки він йому потрібен для власного користування, а також вказав, що він надасть вказаний автомобіль для проведення експертиз.
Заслухавши прокурора, слідчого та користувача майна ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя, вирішуючи заявлене клопотання виходить із наступного.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя, вирішуючи заявлене клопотання виходить із наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскаціїмайна як виду покаранняабо заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого,прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого закономУкраїни про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Статтями 8,9 КПК України до основних засад кримінального провадження віднесені законність та верховенство права, зміст яких полягає у тому, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимогст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Щодо накладення арешту на вищевказане майно, то крім самої лише констатації у клопотанні, що вилучене майно підлягає арешту з метою збереження речових доказів, проведення експертиз та недопущення спотворення або пошкодження вказаного майна, клопотання не містить переконливих доводів, що це майно може бути певним чином спотворено обо пошкоджено, що зашкодить кримінальному провадженню, та що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 є користувачем зазначеного автомобіля, що не свідчить про існування ризиків спотворення обо пошкодження вказаного автомобіля.
Крім того, є не зрозумілим посилання слідчого на те, що вказаний автомобіль є знаряддям вчинення вказаного злочину та, що накладення арешту на вказаний автомобіль забезпечить відшкодування цивільного позову.
Слід також звернути увагу, що з наданих матеріалів взагалі не вбачається, що арешт автомобіля в даному кримінальному провадженні є необхідним, оскільки доводи, наведені в клопотанні слідчого, не відповідають критеріям розумності та співмірності застосування арешту майна.
Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першоїстатті 170 цього Кодексу, якими є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт автомобілю, не виправдовує таке втручання у право власності стосовно нього та необхідність його застосування не доведена в порядку, передбаченому КПК України.
З аналізу клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя не вбачає підстав вважати, що арешт майна в даному кримінальному провадженні є необхідним, оскільки доводи, наведені в клопотанні, не відповідають критеріям розумності та співмірності застосування арешту майна, що свідчить про недотримання прокурором вимог встановлених КПК України щодо необхідності такого арешту та не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.
Керуючись ст. ст. 110,170-174, 309, 310, КПК України, слідчий суддя-
Повний текст ухвали суду складено 14.06.2023 року та оголошено учасникам провадження 14.06.2023 року о 17.00 годині.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суд протягом 5 днів з часу її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1