Єдиний унікальний номер 205/7821/23
Єдиний унікальний №205/7822/23
Провадження №1-кс/205/985/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2023 року м.Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Дніпропетровська - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваноного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - капітана ОСОБА_6 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0001154, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна середня, вдівця, раніше неодноразово засудженого, останній раз: 27.01.2022 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , а також перевіривши надані матеріали клопотання, наглядового провадження та дослідивши докази по даних матеріалах,-

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу з метою подальшого незаконного збуту його у місце позбавлення волі - ДУ «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» (далі - ДУ «ДВК (№ 89)»), яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 1А, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час та спосіб незаконно придбав десять згортків з паперу, в яких знаходився наркотичний засіб «метадон», які він помістив до фрагменту целофану, який примотано ліпкою стрічкою білого кольору до трьох гайок, пристосувавши його таким чином до перекидання через зовнішню огорожу ДУ «ДВК (№ 89)», тобто до збуту іншим особам.

Після цього, у невстановлений період часу, ОСОБА_5 зазначений вище пристосований до перекидання згорток, всередині якого були десять згортків з наркотичним засобом «метадон», поклав до кишені сумки, одягнутої на ньому та попрямував вулицями м.Дніпро в напрямку ДУ «ДВК (№ 89)» з метою подальшого перекидання наркотичного засобу через зовнішню огорожу для передачі іншим особам, таким чином незаконно зберігав при собі вказаний наркотичний засіб.

28.07.2023 року, близько 07 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , зберігаючи при собі вище вказаний згорток із наркотичним засобом «метадон», продовжуючи вчиняти злочин, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів, прибув на прилеглу територію з лівої сторони до зовнішнього периметру ДУ «ДВК (№ 89)», яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 1А, де мав намір перекинути наркотичні засоби через зовнішню огорожу на територію виправної колонії для передачі іншим особам, однак був зупинений співробітниками оперативного відділу ДУ «ДВК (№ 89)».

В подальшому, в той же день, в період часу з 08 години 55 хвилин до 09 години 10 хвилин, ОСОБА_5 , в присутності двох понятих чоловічої статті, добровільно дістав та видав з кишені сумки, одягнутої на ньому, вказаний вище згорток, обмотаний ліпкою стрічкою білого кольору, в середині якого знаходились десять згортків з паперу з наркотичним засобом «метадон».

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/25753-НЗПРАП від 28.07.2023 року, надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору масою 0,2578 г, яка знаходилась у одному з вилучених у ОСОБА_5 згортках, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) становить 0,1509 г.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразились у незаконному придбанні і зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, кваліфікуються за ч. 1 ст. 307 КК України.

28.07.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави викладені у клопотанні та просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник залишили вирішення вказаного питання на розсуд суду.

Заслухавши думки учасників провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ч.2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із наявних та наданих слідчому судді матеріалів провадження, зокрема:

- протоколу огляду місця події від 28.07.2023 року;

- протоколів допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 28.07.2023 року;

- висновку експерта № СЕ-19/104-23/25753-НЗПРАП від 28.07.2023 року;

- постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 28.07.2023 року;

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 28.07.2023 року;

- протоколу затримання особи яка підозрюється у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України та іншими матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що вказані вище докази, у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України (ризику переховування від органів досудового розслідування та суду) та п.3 ч.1 ст.177 КПК України (ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні) та п.5 ч.1 ст.177 КПК України (ризик вчинення іншого кримінального правопорушення).

В даному випадку слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо того, що тяжкість можливого покарання сама по собі може бути суттєвим мотивом та підставою для підозрюваної особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Встановлені слідчим суддею обставини у сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його вини, свідчать про існування цілком обґрунтованого ризику та наявності у підозрюваного реальної можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя звертає увагу і на те, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків, в даному випадку враховується встановлена КПК України процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином, враховуючи характер і тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та дані про його особу, які свідчать про відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що він не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду у даному кримінальному провадженні, чи не буде намагатись впливати на свідків чи потерпілих, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно вказаної особи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризиків, а при обранні відносно підозрюваної менш суворого запобіжного заходу, останній із високою долею ймовірності може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності чи здійснити спробу переховування від органів досудового розслідування та суду а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом із цим, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи те що, запобіжний захід у вигляді застави у цьому провадженні йому раніше не обирався і не був порушений, а також враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та наявні підстави, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваної, суд приходить до переконання за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 70 (сімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 187 880 (сто вісімдесят сім тисячі вісімсот вісімдесят) грн. 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 32, 110, 131,132,176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

1. Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - капітана ОСОБА_6 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню № 0001154, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України - задовольнити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, тобто до 00 години 00 хвилин 23 вересня 2023 року, включно.

3. Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

4. Заставу визначити у розмірі, що становить 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 187 880 (сто вісімдесят сім тисячі вісімсот вісімдесят) грн. 00 коп, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

5. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

6. У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- повідомляти суд, слідчого про зміну свого місця проживання.

7. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

8. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави та з моменту його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

9. Ознайомити та вручити підозрюваного під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1