Дата документу 18.05.2023
Справа № 334/3452/23
Провадження № 1-кс/334/1224/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 , подану адвокатом ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000543 від 14.03.2023 за п.п. 1, 2 ч.2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000543 від 14.03.2023 за п.п. 1, 2 ч.2 ст. 115 КК України.

В обґрунтування скарги вказує, що 17.02.2023 ОСОБА_3 звернувся до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за фактом ймовірного викрадення його малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого 23.03.2023 кримінальне провадження за його заявою, внесене до ЄРДР за №0000543 від 14.03.2023 за п.п. 1, 2 ч.2 ст. 115 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

З висновками слідчого ОСОБА_3 не погоджується, оскільки він звертався до поліції не з приводу його колишньої дружини ОСОБА_7 , а щодо місцезнаходження його сина, який до його викрадення постійно проживав саме разом з батьком.

Вважає, що зі змісту оскаржуваної постанови не можна дійти до однозначного висновку, що працівники поліції дійсно спілкувалися саме з ОСОБА_7 та малолітнім ОСОБА_6 , належним чином встановлювалася їх особа, і що дитина не примусово давала такі пояснення. Оскільки дитина перебуває за кордоном, належним способом встановлення місцезнаходження та ідентифікації малолітнього ОСОБА_6 є направлення працівниками поліції відповідного запиту/звернення про використання інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол.

Вказані обставини свідчать, про те, що слідчий не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, зокрема не встановлено місцезнаходження малолітнього, не проведеного ідентифікацію його особи, а також умови, за яких утримується малолітній, добровільно чи поза його волею. З наведених підстав просить постанові слідчого скасувати.

Заявник подав заяву про розгляд скарги без його участі. Скаргу підтримує та просить задовольнити.

В ході розгляду скарги в судовому засіданні прокурор, слідчий просили відмовити у задоволенні скарги, оскільки в ході досудового розслідування не встановлено факту скоєння злочину відносно малолітнього ОСОБА_6 , натомість встановлено що він у законний спосіб перетнув кордон і перебуває разом з матір`ю.

Вивчивши зміст скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

З матеріалів кримінального провадження № 0000543 від 14.03.2023 встановлено, що відомості в ЄРДР внесені за заявою ОСОБА_3 .

Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Оскільки доводи скарги, що постанову про закриття кримінального провадження заявник отримав лише 21.04.2023 слідчим не спростовуються, матеріали кримінального провадження інших відомостей щодо отримання заявником вказаної постанови не містять, суд вважає доведеним, що копія постанови від 23.03.2023 про закриття кримінального провадження отримана заявником 21.04.2023, а отже строк на її оскарження не пропущено.

За приписами ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Тому, враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюючи її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, слідчим Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області 14.03.2023 внесені відомості до ЄРДР за №0000543 на підставі повідомлення ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення.

Так, у повідомленні ОСОБА_3 зазначалося, що 15.06.2022 можливо його колишня дружина ОСОБА_7 викрала малолітнього сина ОСОБА_6 з місця постійного проживання та зникла у невідомому напрямку. Будь-яких контактів не залишила, на наявні контакти не відповідає. Повідомляв, що за інформацією державної прикордонної служби малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнув кордон України 16.06.2022 в пункті пропуску «Мостиська» потягом №31 Запоріжжя - Перемишль. На виїзд дитини за кордон заявник дозволу не давав, у супроводі кого дитина перетнула кордон, заявнику не відомо, доказів, що дитина знаходиться з матір`ю, також немає.

На підставі повідомлення ОСОБА_3 слідчим Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області 14.03.2023 внесені відомості до ЄРДР за №0000543, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за п.п. 1, 2 ч.2 ст. 115 КК України.

В ході досудового розслідування було отримано інформацію з міжвідомчого інтегрованого пошуку з системи «Аркан» відносно малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та осіб, які його супроводжували, згідно якої малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнув кордон України 16.06.2022 в пункті пропуску «Мостиська» потягом №31 Запоріжжя - Перемишль одночасно з громадянкою України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В порядку ст. 93 КПК України отримано інформацію Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону ОСОБА_7 разом з малолітнім ОСОБА_6 16.06.2022 в пункті пропуску «Мостиська» потягом № 31, Запоріжжя- Перемишль.

Також матеріалами кримінального провадження підтверджується, що ОСОБА_3 своє звернення надіслав через свого представника, сам знаходився в м. Києві, до органу досудового розслідування не з`явився, повідомивши у телефонному режимі, що наразі перебуває за межами України та не має можливості приймати участь у слідчих діях.

Щодо свого звернення пояснив, що колишня дружина самовільно забрала їх спільну дитину та виїхала за кордон, тому він хоче встановити місцезнаходження свого малолітнього сина ОСОБА_6 та повернути його, так як судовий процес з приводу місця мешкання дитини після розірвання шлюбу триває. Однак, його дружина не має бажання з ним спілкуватись та приховує своє місцезнаходження.

Проведеними заходами слідчим отримано актуальний номер мобільного телефону ОСОБА_7 , під час здійснення дзвінку за вказаним номером за допомогою месенджеру «WhatsApp» у режимі відео-зв`язку встановлено що ОСОБА_7 разом зі своїм малолітнім сином перебувають разом за кордоном, своє конкретне місцезнаходження ОСОБА_7 не повідомила.

ОСОБА_7 пояснила що з 2021 року вона не перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , а внаслідок збройної агресії була змушена разом з сином виїхати за кордон, з чоловіком підтримувати будь-які відносини не бажає у зв`язку з тим, що останній є кривдником по відношенню до неї та їх спільної дитини.

Малолітній ОСОБА_6 підтвердив слова своєї матері та додав що жертвою злочину він не є, насильно його викрадено не було, матір його не утримує проти його волі, також додав, що бажає мешкати разом зі своєю матір`ю.

На підтвердження вказаних обставин слідчим долучено до матеріалів кримінального провадження запис цього відео-зв`язку, в ході якого встановлено особу ОСОБА_7 і дитини шляхом пред`явлення відповідних документів, що посвідчують їх особу, копію рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 10.12.2021, яким було задоволено заяву ОСОБА_7 і видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , а також заяву ОСОБА_7 , надіслану на ім`я начальника Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області,інформацію з інтегрованої інформаційно-пошукової системи «АРМОР», з якої встановлено що громадянка ОСОБА_7 неодноразово зверталась із заявами до співробітників поліції про вчинення щодо неї дій насильницького характеру ОСОБА_3 . Також слідчим встановлено, що протягом 2022 року ОСОБА_3 уже звертався із заявою стосовно зникнення дитини безвісті, однак досудове розслідування за вказаним фактом не здійснювалось.

Слідчим в ході досудового розслідування встановлено також відсутність судових рішень щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 та враховано, що відповідно до правил перетину державного кордону в умовах воєнного стану, виїзд за межі України дітей, які не досягай 16- річного віку, в супроводі одного з батьків, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків та за наявності паспорта громадянина України або свідоцтва про народження дитини.

Згідно ч. 5 ст.214КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань таких відомостей передбачено розділом ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 № 139.

Кваліфікацію кримінального правопорушення здійснюють уповноважені на це посадові особи, зокрема слідчий, дізнавач, прокурор, згідно з положенням ч. 1 ст. 214 КПК України. Попередня кваліфікація є однією із складових відомостей, які слідчий (прокурор) вносить до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскільки відомості (фабула та кваліфікація) вносять до здійснення дій з досудового слідства, лише згодом стане зрозуміло чи була попередня кваліфікація, яку внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідною, або при внесенні було здійснено припущення, яке не знайшло свого підтвердження, або діяння має іншу кваліфікацію.

Отже, правова кваліфікація дій особи визначається саме слідчим, який відповідно до ч. 5 ст.40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, виходячи із фактичних обставин, які дійсно свідчать про ознаки певного складу злочину.

У разі наявності підстав, що зумовлюють зміну кваліфікації на стадії досудового слідства, може мати місце доповнення та зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненому діянню буде надана правильна кваліфікація.

На підставі п. 8 ч. 2 ст.40 КПК України слідчий повноважний приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, з чого виходить, що і у тому числі й щодо зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення за наявності для того обґрунтованих підстав, як то, об`єктивних даних, які б дали йому змогу встановити відповідність ознак того чи іншого діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Оскільки вході досудового розслідування факту скоєння злочину відносно малолітнього ОСОБА_6 не було встановлено, натомість встановлено що дитина і її мати безвісті не зникали та наразі перебувають поза межами України, жертвою від будь-якого злочину не стали, відповідно не є потерпілими.

Дослідивши всі матеріали кримінального провадження, орган досудового розслідування прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення і постановою від 23.03.2023 закрив кримінальне провадження №0000543 від 14.03.2023 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є обґрунтованою, мотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, в ній викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, у зв`язку з чим скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , поданої адвокатом ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000543 від 14.03.2023 за п.п. 1, 2 ч.2 ст. 115 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Суддя: ОСОБА_1