печерський районний суд міста києва
Справа № 757/514/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 25.10.2022 про закриття кримінального провадження № 0000101, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 25.10.2022 про закриття кримінального провадження № 0000101, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Обґрунтовуючи скаргу, зазначає, що досудове розслідування слідчим не проводилося взагалі, оскільки після його відновлення не було здійснено жодних оперативно-слідчих дій. Окрім того, вказує, що зазначена в оскаржуваній постанові інформація, на підставі якої начебто і вчинено закриття кримінального провадження, не відповідає фактичним обставинам. З урахуванням наведеного, просить оскаржувану постанову скасувати.

Адвокат ОСОБА_3 подав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Вимоги скарги підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Слідчий, яким винесено оскаржувану постанову, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, жодних заяв на адресу суду не направив. Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві, про місце, дату та час розгляду скарги повідомлене завчасно та належним чином. В свою чергу, з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві до суду надійшли матеріали закритого кримінального провадження для їх вивчення в судовому засіданні.

Слідчим суддею, з урахуванням викладеного, принципу диспозитивності кримінального провадження, визнано можливим розглянути скаргу у відсутність сторін, на підставі доводів, викладених в самій скарзі, матеріалів, долучених до скарги та матеріалів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000101 від 26.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Досудове розслідування у вказаному провадженні розпочато за зверненням народного депутата України ОСОБА_6 щодо перевірки можливих неправомірних дій працівників правоохоронних органів.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 25.10.2022 кримінальне провадження № 0000101 від 26.03.2021 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою. Порушення строку подання скарги протягом розгляду справи, з урахуванням доводів, викладених у скарзі, та матеріалів, що долучені до неї, слідчим суддею не встановлено, оскільки копія оскаржуваної постанови була направлена адвокату поштою 10.12.2022, що підтверджується відтиском штемпеля на копії конверту, і, як зазначає останній, була одержана ним 15.12.2022, дану скаргу подано до Печерського районного суду м. Києва 19.12.2022, тобто в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова від 25.10.2022 є такою, що винесена передчасно, на підставі не повно проведеного досудового розслідування, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході проведення досудового розслідування 20.04.2021 слідчим ОСОБА_5 було надано доручення Начальнику Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_7 про проведення слідчих (розшукових), у порядку статей 40, 41 КПК України. Зокрема у вказаному дорученні зазначено про допит ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дружини затриманого ОСОБА_10 з приводу його затримання, отримання тілесних ушкоджень тощо (пункт 3), допит медичних працівників, які надавали медичну допомогу ОСОБА_4 (пункт 4) /а. м. 15-17/.

В свою чергу, з відповіді на виконання вищевказаного доручення вбачається, що фактично зазначені пункти доручення слідчого виконано не було.

Так, слідчий був проінформований, що встановити та допитати за обставинами події ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не виявилось за можливе. Проте, посилання на неможливість допитати вищевказаних осіб без зазначення причини слідчий суддя вважає необґрунтованими, та надходить до висновку, що оперативними працівниками не вжито належних заходів для допиту вищевказаних осіб. До того ж, підтверджень їх належного виклику для допиту до справи не приєднано.

Крім того, в рапорті старшого оперуповноваженого КМУ ДВБ НП України ОСОБА_13 від 03.06.2021 на виконання доручення слідчого жодним чином не згадується проведення допиту медичних працівників, які надавали медичну допомогу ОСОБА_4 /а. м. 18-20/, хоча матеріали провадження містять копії медичної документації ОСОБА_4 з ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області, що підтверджують надання останньому медичної допомоги /а. м. 48-57/.

Разом з тим, слідчий, не виконавши у повному обсязі слідчі дії, передбачені зазначеним дорученням, зокрема після отримання відповіді на виконання доручення не вживши жодних подальших процесуальних дій з метою забезпечення проведення допиту вищевказаних осіб, приймає рішення про закриття даного кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Отже, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 25.10.2022 про закриття кримінального провадження є формальною та такою, що ґрунтується на неповному досудовому розслідуванні та не відповідає практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

Зважаючи на викладене, визнати досудове розслідування всебічним, повним та ефективним, а прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження законним та обґрунтованим не надається можливим, у зв`язку з чим постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 25.10.2022 про закриття кримінального провадження № 0000101 - задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 25.10.2022 про закриття кримінального провадження № 0000101 від 26.03.2021 - скасувати.

Копію ухвали слідчого судді та матеріали кримінального провадження направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1