Справа № 461/1512/22
Провадження № 1-кс/461/3400/23
УХВАЛА

28.06.2023 року. м. Львів. Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0000028 від 02.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260, ч. 1, ч. 2 ст. 436-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27.02.2023 року. Клопотання вмотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27.02.2023 року клопотання старшого слідчого СВ Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000028 від 02.03.2022 року задоволено. В рамках кримінального провадження №0000028 від 02.03.2022 накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «OppoA53» синього кольору, без сім-картки, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ноутбук марки «ACER», чорного кольору, S/NNXRYQEU00624100DAD7200. Заявник зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що існує потреба у застосуванні арешту такого майна. Відносно ОСОБА_3 кримінальне провадження органом досудового слідства не здійснюється та йому не повідомлялось про підозру про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України. ОСОБА_3 також не є обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Майно на яке накладено арешт є його власністю та необхідне для нього. Вважає, що потреба у арешті майна відпала, тому просить клопотання задовольнити.

Заявник подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги клопотання підтримує та просить таке задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомили, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути клопотання у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

На підставі ст.107 КПК України у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000028 від 02.03.2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260, ч. 1, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27.02.2023 року клопотання старшого слідчого СВ Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000028 від 02.03.2022 року задоволено. В рамках кримінального провадження №0000028 від 02.03.2022 накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «OppoA53» синього кольору, без сім-картки, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ноутбук марки «ACER», чорного кольору, S/N NXRYQEU00624100DAD7200.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасованим повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276- 279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Суд приходить до висновку, що правові підстави для накладення арешту на майно відсутні, оскільки з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_3 є власником зазначеного майна та не має статусу підозрюваного, не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, чи іншим чином доведено вину у неправомірному заволодінні таким майном, до майна такої особи не може бути прийнято ухвалу про його арешт, а вжиття заходів щодо забезпечення кримінального провадження, не відповідає на даний час нормам чинного закону. Потреба в подальшому арешті майна ОСОБА_3 на даний час у вказаному кримінальному провадженні відпала.

Враховуючи наведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, оскільки у даному кримінальному провадженні виконані всі необхідні слідчі дії, для яких була необхідність накладення арешту на майно, тому арешт накладений ухвалою слідчого судді на майно слід скасувати та повернути таке ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.170,174 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0000028 від 02.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260, ч. 1, ч. 2 ст. 436-2 КК України задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27.02.2023 року у справі № 461/2819/22 (№1-кс/461/1107/23) на вилучені в ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «OppoA53» синього кольору, без сім-картки, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ноутбук марки «ACER», чорного кольору, S/N NXRYQEU00624100DAD7200 та повернути дані речі ОСОБА_3 .

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .