Справа № 297/738/22
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

12 червня 2023 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 ,погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000079 від 19.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно оголошеного у міжнародний розшук підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, судимого 09.06.2020 року Берегівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернулася із клопотанням до слідчого судді, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який оголошений у міжнародний розшук.

Клопотання мотивовано тим, слідчим відділенням Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000079, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 18 лютого 2022 року, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та погрожуючи застосування фізичного насильства із використанням предмета, зовні схожого на ніж, що перебував в його кишені, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх караність, та суспільну небезпечність, силоміць відібрав у малолітнього ОСОБА_6 мобільний телефон чорного кольору, марки «Xiaomi Redmi Note 8», вартість якого згідно висновку експерта про вартість об`єкта оцінки від 21.02.2022 становить 2500 гривень та сім-карту мобільного оператора «Vodafone», яка була наявна в мобільному телефоні, вартість якої згідно висновку експерта про вартість об`єкта оцінки від 21.02.2020 становить 50 гривень, якими у такий спосіб відкрито заволодів, чим спричинив малолітньому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2550 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 19.02.2022; трьома протоколами огляду місця події від 19.02.2022; висновком про вартість об`єкта оцінки від 21.02.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 21.02.2022 та доданого нею DVD диск з кафе-бару «Кармен»; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 21.02.2022 року; протоколом огляду предмета, а саме DVD диска з камери відеоспостереження кафе-бару «Кармен» від 21.02.2022; двома протоколами пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 21.02.2022; двома протоколами огляду предметів від 21.01.2022 та 07.02.2022; вимогою про судимість ОСОБА_5 ; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 23.02.2022.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Однак, на чисельні виклики в усній формі для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився та причину неявки не повідомив.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування та суду, не з`являється до суду для розгляду клопотання про обрання щодо нього запобіжного заходу, тому 13.04.2023 слідчим суддею Берегівського районного суду Закарпатської області винесено ухвалу за № 297/738/22 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою. Виконання ухвали суду в частині затримання ОСОБА_5 доручено працівникам СКП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Під час проведення досудового розслідування, в тому числі, оперативно-розшукових заходів, було встановлено, що ОСОБА_5 за місцем проживання не з`являється. Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити місцезнаходження останнього також не представилось можливим. Вище наведені факти дають органу досудового розслідування підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, затягування строків досудового розслідування, які є обмеженими, переховується від органів досудового розслідування.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_5 виїхав за межі України 28 лютого 2022 року, перетнувши кордон, у пункті пропуску КПП «Лужанка» с. Астей Берегівського району у напрямку Угорської Республіки і по теперішній час на територію України не повертався, тому останній 12.06.2023 СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області оголошений у міжнародний розшук.

23.03.2022 ОСОБА_5 був оголошений у розшук та 23.03.2022 у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.280 КПК України досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено, у зв`язку з розшуком підозрюваного, а 12.06.2023 року оголошений у міжнародний розшук.

Так, оскільки ОСОБА_5 виїхав за межі території України, тому з метою його затримання і направлення запиту про видачу особи (екстрадицію) необхідно отримати дозвіл суду на обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Також, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

У зв`язку з цим, слідчий просила обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання, зазначила, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, останній переховується від органу досудового розслідування і суду, крім того він був оголошений в міжнародний розшук. У зв`язку з цим, просила обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_8 на розгляд на клопотання, не з`явився, ним була подана заява, згідно якої просив клопотання розглянути у його відсутності (а.с. 52).

Заслухавши прокурора та перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, ОСОБА_5 є неповнолітнім та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів і за який санкцією передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Отже, з метою уникнення такої відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 цієї статті затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя з огляду на вказане вважає необхідним констатувати також особисті обставини життя підозрюваного.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, не працює, тобто немає міцних соціальних зв`язків.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Встановлено, що ОСОБА_5 виїхав за межі України 28 лютого 2022 року, перетнувши кордон, у пункті пропуску КПП «Лужанка» с. Астей Берегівського району у напрямку Угорської Республіки і по теперішній час на територію України не повертався (а.с. 49).

Постановою слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 12.06.2023 року підозрюваний ОСОБА_5 оголошений в міжнародний та державний розшук (а.с. 7-8).

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а також враховуючи особисті обставини життя, факт того, що ОСОБА_5 раніше судимий за тяжкий злочин, та підозрюється у вчиненні іншого тяжкого злочину, протягом тривалого часу переховується від органу досудового розслідування та суду, покинув територію України, слідчий суддя вважає, що існує ризик його подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання є обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183,193, 194, 196, 197, ч. 1 ст. 492 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 ,погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000079 від 19.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно оголошеного у міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати відносно оголошеного у міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1