Справа № 630/551/22
Провадження № 1-кп/630/5/23
В И Р О К

Іменем України

21 квітня 2023 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області кримінальне провадження №0000075 від 18.08.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Старий Мерчик Валківського району, Харківської області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, раніше судимий вироком Валківського районного суду Харківської області від 06 вересня 2018 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років і 9 місяців позбавлення волі, звільнений з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» 09 серпня 2022 року по відбуттю покарання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 18.08.2022 близько 02 год. 05 хв., в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022, діючи повторно, з корисливих мотивів, з умислом, направленим на відкрите викрадення майна, знаходячись біля приміщення вокзалу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , підбіг до потерпілої ОСОБА_6 , яка сиділа на сходах вокзалу, та із застосуванням до останньої насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої , а саме штовхнувши її у ліве плече, вихватив належний їй рюкзак, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 800 грн. та мобільний телефон ТМ «ZTE» модель «Blade L8» вартістю 1205,05 грн., таким чином відкрито заволодівши вказаним майном, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2005 грн. 05 коп., після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що вину визнає у повному обсязі та щиро кається у вчиненому, однак відмовився давати показання, пояснивши це особистими мотивами.

Поряд із визнанням вини, винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що влітку 2022 року вона перебувала у місті Миргород на лікуванні та після 16.08.2022 поверталась до міста Харкова. 17.08.2022 зняла зі своєї карти 1000 грн, їхала електричками з кількома пересадками, спочатку в Полтаві, потім в Люботині. До міста Люботина вона приїхала у пізній час та електричок до міста Харкова вже не було. На територію вокзалу її не пустили та вона ночувала на сходах біля приміщення вокзалу. Потерпіла побачила обвинуваченого, він ходив з боку з бік, після чого вона витягла паспорт та гроші з сумочки та поклала в рюкзак, який був у неї. Обвинувачений проходив поряд кілька разів, спитав час. Потім вона побачила, що він іде до неї швидким кроком, підійшовши впритул він закрив їй обличчя рукою та схопив рюкзак, потерпіла почала кричати, після чого обвинувачений штовхнув її у плече та втік. В рюкзаку із цінностей знаходились тільки мобільний телефон та гроші в сумі 800 грн. У подальшому працівники поліції повернули їй телефон, в якому знаходились фотографії дівчини. Як повідомив обвинувачений, це була його сестра.

В особі, яка вчинила злочин, потерпіла впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, що підтверджується відповідним протоколом від 07.10.2022 (а.с. 71-73). Так згідно даного протоколу потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка заволоділа її майном 18.08.2022, та впізнала його за індивідуальними ознаками зовнішності, рис обличчя, зачіскою.

Крім того, потерпіла також впізнала обвинуваченого як особу, яка вчинила щодо неї злочин, і в судовому засіданні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона працює диктором на вокзалі в місті Люботин. На період комендантської години вона зачиняє приміщення вокзалу. Одного дня ввечері близько 21.30 потерпіла спитала, чи є поруч готель. В подальшому під ранок свідок почула крик жінки та у вікно побачила потерпілу як вона біжить по перону, після чого свідок впустила її всередину. Потерпіла сказала, що її обікрали. Свідок викликала тер оборону, які в свою чергу викликали поліцію. Крім потерпілої, свідок більше нікого не бачила.

Свідок ОСОБА_9 , яка є сестрою обвинуваченого ОСОБА_5 , повідомила, що приблизно в 20х числах серпня місяця 2022 року до неї приїхав брат з смт. Старий Мерчик та вона дозволила йому жити у неї. Потім вона попросила свого чоловіка знайти роботу для брата. Де брат був до цього та що робив, свідку невідомо. Через деякий час обвинувачений запропонував ОСОБА_9 придбати мобільний телефон, на що вона погодилась та придбала його за 900 грн. Даний телефон вона використовувала особисто. Через деякий час працівники поліції вилучили телефон, повідомивши, що він викрадений. Свідок відвела працівників поліції до себе додому до свого брата.

При цьому, суд зазначає, що у ОСОБА_9 був вилучений саме той телефон, який раніше був викрадений у потерпілої ОСОБА_7 , що підтверджується співпадінням серійних номерів та кодів ІМЕІ на самому телефоні та на коробці він нього, яка була надана потерпілою, що підтверджується відповідними протоколами огляду речей від 07.10.2022 (а.с. 76-77, 82-85).

Згідно висновку експерта № 473М від 08.10.2022 ринкова вартість мобільного телефону ТМ «ZTE», модель «Blade L8», зазначеного в постанові про призначення експертизи, станом на 18.08.2022 складає 1205,05 грн.

Факт зняття потерпілою готівки підтверджується випискою по її картковому рахунку, згідно якого ОСОБА_7 дійсно 17.08.2022 зняла через банкомат готівку у розмірі 1000 грн.

Суд зазначає, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 також підтверджував вказані обставини, що підтверджується протоколом слідчого експерименту від 10.10.2022 за участю обвинуваченого та відеозаписом до нього (а.с. 98-103).

Належність та допустимість наведених вище доказів у суду сумнівів не викликає, оскільки фактів їх отримання із порушенням закону не встановлено, вони узгоджуються між собою, об`єктивні та достатні, в зв`язку з чим суд їх приймає.

Аналізуючи описані вище доказі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла підтвердження в судовому засіданні.

За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.4 ст. 186 КК України як грабіж, тобто відкрите заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно в умовах воєнного стану.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого судом встановлено, що він має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно, має незняті та непогашені судимості.

В обвинувальному акті органом досудового розслідування в якості обставин, що пом`якшують покарання, зазначені щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Разом із тим, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 15 листопада 2021 року у справі № 199/6365/19.

Разом із тим, суд вважає, що у даній справі неможливо казати про щире каяття ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки його поведінка не свідчить про це. Так, ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні злочину тільки після завершення дослідження судом всіх доказів, представлених стороною обвинувачення, а на початку судового розгляду після оголошення прокурором обвинувального акту та з`ясування судом позиції обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення, він вину не визнав та відмовився давати показання, посилаючись на статтю 63 Конституції України.

Більш того, під час дослідження письмових доказів обвинувачений пояснював, що під час досудового розслідування давав зізнавальні показання лише з тією метою, щоб працівники поліції відпустили його сестру, а насправді виявлений у його сестри телефон він не вкрав у потерпілої ОСОБА_7 , а придбав з рук.

Оцінюючи поведінку ОСОБА_10 , суд вважає відсутньою у ньому такої ознаки як щире каяття, а тому не застосовує цю обставину як таку, що пом`якшує покарання, при його призначенні.

Також суд вважає неможливим застосувати в якості обставини, що пом`якшує покарання, активне сприяння розкриттю злочину, як про це зазначено в обвинувальному акті, оскільки на підтвердження цьому фактично надано лише протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , в ході якого він надав, на переконання суду, правдиві показання.

Разом із тим, активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним.

Отже, надання правдивих показань ще підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину.

Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 07 квітня 2021 року у справі № 263/15605/17.

Крім того, суд зазначає, що під активним сприянням розкриттю злочину мається на увазі вчинення перелічених вище дій не тільки під час досудового розслідування, а й сприяння суду у повному і всебічному встановленні обставин кримінального правопорушення. Не може бути прийнята судом як активне сприяння розкриттю злочину поведінка обвинуваченого, коли він під час окремої слідчої дії в ході досудового розслідування надає правдиві показання, а під час судового провадження обирає в якості процесуальної позиції позицію очікування, яким же чином буде розвиватись судовий розгляд та чим завершиться, та вже наприкінці його приймає рішення про визнання вини, не надаючи при цьому будь-яких показань суду.

Таким чином, суд не вбачає обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Оцінюючи в сукупності всі обставини вчиненого ОСОБА_5 злочину, його особу та характер його дій, особу потерпілої, суспільну небезпечність дій обвинуваченого, а також з урахуванням санкції статті, за якою пред`явлено обвинувачення, суд вважає, що для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде достатнім покарання, визначене мінімальною межею санкції ч. 4 ст. 186 КК Украни сім років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання даним вироком законної сили суд вважає за необхідне залишити раніше обраний тримання під вартою.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з засудженого на користь експерта, що її виконав.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України, попередньо скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області, згідно ч. 4 ст. 174 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377, 394, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 11 жовтня 2022 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати в розмірі 566 гривень 31 копійка за проведення судово товарознавчої експертизи № 473 від 08.10.2022 стягнути з ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_11 .

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 10.10.2022.

Речові докази, а саме мобільний телефон ТМ «ZTE», модель «Blade L8», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , вважати повернутими останній.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим у той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1