КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 в режимі ВКЗ

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 травня 2023 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 07.07.2023 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0003105 від 29.10.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.05.2023 року задоволено клопотання прокурора та обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07.07.2023 року включно, з визначенням застави у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

На дану ухвалу обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09.05.2023 року про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що прокурор безпідставно послався на існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та не навів жодних доказів на їх підтвердження.

Також вказує, що суд не дав належної оцінки його доводам про те, що він має постійне місце проживання, працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину-інваліда, і він не має наміру переховуватись від суду та здійснювати тиск на потерпілу у даному кримінальному провадженні, а тому просить змінити йому запобіжний захід на нічний домашній арешт та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказував, що стосовно ОСОБА_6 09.06.2023 року Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено вирок, яким останнього визнано винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину та призначено покарання; перевіривши матеріали контрольного провадження №761/268/23 стосовно ОСОБА_6 , які надійшли на запит до апеляційного суду, та апеляційні доводи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 09.05.2023 року під час розгляду у підготовчому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні №0003105 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Вирішуючи питання за клопотанням прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працює, суспільно корисною працею не займається, дані про його соціальні зв`язки та спосіб життя, дійшов висновку про доведеність прокурором ризиків переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи наявні ризики, в даному випадку загально-суспільний інтерес переважає інтереси ОСОБА_6 на особисту свободу.

Також, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України суд визначив обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави у співвідношенні з існуючими ризиками та даними про особу обвинуваченого у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на думку суду зазначений розмір застави, у разі її сплати, буде належною гарантією виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення, пославшись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, оскільки конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_6 , який раніше судимий, не працевлаштований, а отже не має постійного джерела доходу, що свідчить про існування ризику вчинення останнім іншого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпеки інкримінованого ОСОБА_6 злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, та тяжкість покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, свідчить про неможливість застосування стосовно ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

Крім того, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а тому з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання його під вартою.

Апеляційні доводи обвинуваченого про те, що прокурор безпідставно послався на існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та не навів жодних доказів на їх підтвердження є безпідставними, оскільки в клопотанні прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а посилання обвинуваченого на те, що він має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина-інвалід, і він не має наміру переховуватись від суду та здійснювати тиск на потерпілу у даному кримінальному провадженні, не можуть слугувати безумовною підставою для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який.

Крім того, матеріали справи не містять і обвинувачений не навів жодних доказів на підтвердження вказаних ним обставин.

Також слід зазначити, що згідно наданої прокурором під час апеляційного розгляду копії вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 09.06.2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, і цим вироком обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 09.05.2023 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою та належним чином вмотивованою і підстав для її скасування та зміни ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу на домашній арешт, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422-1 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 травня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07.07.2023 року включно, з визначенням застави у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3