Справа № 740/1900/23
Провадження № 1-кп/740/219/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_4 ,

- обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000297 від 07.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ніжині Чернігівської обл., є громадянином України, має середню спеціальну освіту, одружений, раніше не судимий, тимчасово не працює, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

07.03.2023 близько 03:35 години ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, який у подальшому неодноразово продовжувався, зокрема, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб (Указ Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023), шляхом вільного доступу відкрутив заднє ліве колесо в комплекті (автомобільний металевий диск та автомобільну зимову шину) з автомобіля марки Opel Omega B, р. н. НОМЕР_1 , що був припаркований біля домогосподарства № 3Б по пров. Новий, у м. Ніжині, та який (автомобіль) належить ОСОБА_6 . Отримавши змогу розпоряджатись викраденим на власний розсуд, ОСОБА_5 зник із місця вчинення кримінального правопорушення з автомобільним колесом, що складається з металевого автомобільного диска 15х6 , VIA 690 KG, LG.169 вартістю 800,00 грн та автомобільної зимової шини марки Premiorri ViaMaggiore Z plus 195/65R15 91H вартістю 1283,65 грн, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 2083,65 грн.

Указаними діями ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Показав, що він давно знайомий з потерпілим, вони товаришували, але напередодні тієї крадіжки вони посварилися, тому обвинувачений вирішив відкрутити колесо з автомобіля потерпілого. Колесо він вже повернув і поставив на місце, тобто відшкодував шкоду в повному обсязі. Розкаювався та шкодував у вчиненому, засуджував свої дії, обіцяв не повторювати подібного. Просив застосувати мінімальну міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяви, в яких просив проводити судовий розгляд за його відсутності, зазначив, що не має претензій до ОСОБА_5 , матеріальні збитки йому відшкодовані.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.

Також при призначенні покарання суд ураховує відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він має середню спеціальну освіту, одружений, тимчасово не працює, раніше не судимий, має місце реєстрації та проживання, за яким характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

За сукупністю вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Зважаючи на позицію прокурора про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд вважає, що таке звільнення від відбуття покарання може мати місце у цьому випадку з огляду на таке.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд ураховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненого злочину та його поведінку після його вчинення, а саме те, що він повністю визнав свою вину та активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдані збитки, а також відомості про особу винного.

Наведені вище обставини у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та надають підстави для застосування ст. 75 КК України, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, установивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без реального відбування покарання та ізоляції від суспільства.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_5 у період дії іспитового строку, відповідно до ч. 1, 3 ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і відповідного клопотання не надходило до суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи, у розмірі 755 грн 12 коп., які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн 12 коп. процесуальних витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

Речові докази: автомобільне колесо в комплекті металевий диск та автомобільна шина залишити у володінні власника ОСОБА_6 ; ключ 17 мм, який запаковано до спецпакета № SUD2065712 та перебуває в камері зберігання речових доказів Ніжинського РВП, повернути ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1