Номер провадження: 11-сс/819/30/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 653/434/23 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 653/434/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Генічеського районного суду Херсонської області від 11 лютого 2022 року, якою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лазуватка, Криворізького р-ну, Дніпропетровської обл., громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 10 квітня 2022 року без визначення розміру застави.

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Слідчий слідчого відділення Генічеського РВП ГУНП в Херсонські області звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 10 квітня 2022 року без визначення розміру застави з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, ризиків, передбачених п.1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, та недоцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Генічеського районного суду Херсонської області від 11 лютого 2022 року, вищевказане клопотання слідчого задоволено, щодо підозрюваного ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 10 квітня 2022 року без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді щодо нього скасувати та ухвали нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали. Зокрема, апелянт зазначає про необґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень.Крім того, вказує і на відсутність ризиків, зазначених в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Клопотання про обов`язкову участь підозрюваного ОСОБА_9 в апеляційному розгляді від нього до суду не надходило, а тому відповідно до ч.4 ст.401 КПК України його участь не є обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію захисника ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Ухвалене слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст.194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим слідчого відділенням Генічеського РВП ГУНП в Херсонські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 09.02.2022 року зач.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України,

10.02.2022 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні ним вищевказаних кримінальних правопорушень та в подальшому йому пред`явлено підозру.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, а саме: - протоколами огляду місця події від 09.02.2022 та 10.02.2022 року; - показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Зазначені докази у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, визнання особи винною чи невинною у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені в клопотанні слідчого та додані до нього матеріали, у колегії суддів є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Зазначене вказує на неспроможність доводів апеляційної скарги захисника про те, що слідчим не надано належних доказів, які б підтверджували наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Також апеляційний суд вважає безпідставними доводи захисника про відсутність ризиків, зазначених в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для застосування підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 «Баришевський проти України», 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», 25.03.1999 «Пелісьє і Сассі проти Франції»), справа має суспільний інтерес та повинна бути розглянута всебічно, повно та неупереджено, у розумні строки. Вказані суспільні інтереси мають більшу перевагу ніж правила про повагу до свободи особи (справа Європейського суду з прав людини «Калашніков проти Росії», «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти Російської Федерації).

З матеріалів кримінального провадження випливає, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні відразу двох умисних особливо тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, зокрема проти життя та здоров`я людини, що спричинило загибель людини, санкція статті за вчинення якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі або ж довічне позбавлення волі, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно непрацевлаштований, що вказує на відсутність у нього постійного джерела доходу, негативно характеризується за місцем проживання, як особа схильна до вчинення крадіжок, не має достатнього рівня довіри та репутації, а наявні соціальні зв`язки не взмозі забезпечити його належну процесуальну поведінку. Крім того, він неодружений, хоча і має дитину, однак зазначене не стало перешкодою для вчинення злочинів, що в свою чергу вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а отже осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню існуючим ризикам.

З урахуванням обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, а також тяжкості покарання, що загрожуватиме ОСОБА_9 у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, його негативної репутації за місцем проживання, є достатні підстави вважати про існування ризиків, передбачених п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду; незаконно вчинити вплив на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення кримінальної відповідальності, і апеляційний суд вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження.

А тому доводи апелянта про недоведеність обставин, з якими закон пов`язує застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які, на думку сторони захисту, призвели до порушення конституційних прав підозрюваного ОСОБА_9 , апеляційний суд вважає неспроможними.

Дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 є необхідним та достатнім для запобіганню існуючим ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки, що в свою чергу, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, який не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти існуючим ризикам.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючу ту обставину, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, зокрема, що спричинило загибель людини, слідчий суддя визнав за можливе не визначати у цьому випадку розмір застави на підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Отже слідчим суддею ухвалено рішення про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ.

Істотних порушень вимого КПК України, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Генічеського районного Херсонської області від 11 лютого 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 на строк 60 днів до 10 квітня 2022 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4