УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року

м. Київ

справа № 614/432/21

провадження № 51- 3580 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2023 року у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Шандриголове Краснолиманського району Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого 126-1 КК.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком районного судуОСОБА_4 засуджено за ст. 126-1 КК до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Згідно з вироком суду ОСОБА_4 з 26 червня 2020 по 20 червня 2021 року неодноразово вчиняв домашнє відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , за що був тричі притягнутий до адміністративної відповідальності (ч. 1, ч. 2

ст. 173-2 КУпАП).

Крім того 20 червня 2021 року ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знов вчинив відносно ОСОБА_5 психологічне насильство, що виразилось у словесних образах грубою нецензурною лайкою, іншими образливими словами приниженні її честі і гідності, погрозах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а вирок суду - без зміни.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі винного внаслідок м`якості, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді. На думку прокурора, судом апеляційної інстанції не враховано всіх обставин скоєння злочину та особу засудженого, які врахував суд першої інстанції, а тому його рішення не відповідає вимогам ст. 419 КПК та підлягає скасуванню.

Мотиви суду

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК, за обставин, установлених та перевірених місцевим судом за правилами ч. 3 ст. 349 КПК, а також правильність кваліфікації її дій за вказаною статтею у касаційній скарзі прокурором не оспорюються та не заперечуються.

Доводи прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_4 покарання є непереконливими, оскільки останнім не наведено обставин, які б свідчили про те, що призначене судом першої інстанції покарання є несправедливим через м`якість.

На думку колегії суддів, суд апеляційної інстанції в межах повноважень та в порядку, визначеному ст. 404 КПК, доводи прокурора належним чином перевірив, проаналізував їх, дав на них вичерпну відповідь та з урахуванням вимог ч. 2 ст. 419 КПК, залишаючи апеляційну скаргу прокурора без задоволення, зазначив в ухвалі підстави, на яких визнав її необґрунтованою.

Відповідно до статей 50, 65 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Апеляційний суд, спростовуючи наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи, які є фактично аналогічними доводам у касаційній скарзі, дійшов обґрунтованого висновку, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_4 покарання за ст. 126-1 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно ст. 12 КК відноситься до категорії нетяжких, особу засудженого, зокрема те, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, обставини які обтяжують та пом`якшують покарання, призначив покарання у межах санкції ст. 126-1 КК.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком апеляційного суду та вважає, що призначене ОСОБА_4 місцевим судом покарання за ст. 126-1 КК, залишене без змін судом апеляційної інстанції, є обґрунтованим і необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів та відповідає положенням статей 50, 65 КК.

Підстав вважати призначене покарання явно несправедливим через м`якість колегія суддів не вбачає. Відсутні такі доводи і в касаційній скарзі прокурора.

Зміст ухвали апеляційного суду відповідає нормам статей 370, 419 КПК, вона є належним чином вмотивованою та обґрунтованою.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для зміни або скасування судового рішення, у касаційній скарзі прокурора не наведено.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали апеляційного суду з мотивів, зазначених у касаційній скарзі прокурора, а тому вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2023 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3