КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 23 травня 2023 року, апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в селі Сковородівка Урицького району Орловської області Російської Федерації, громадянина України, одруженого, не працюючого (перебуває у розпорядженні начальника Інституту підготовки юридичних кадрів для СБУ Національного юридичного університету ім. Я. Мудрого), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого у тому АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 (в редакції Закону № 1689-VIIвід 07.10.2014), ч. 1 ст. 263 КК України, -

за участю: прокурора захисника в режимі відеоконференцзв`язку підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , строком до 12 червня 2023 року, включно.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_6 з запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт та звільнити його з-під варти.

Звертає увагу, що ОСОБА_6 з 16 березня 2022 року по 22 серпня 2022 року незаконно позбавлений волі, затриманий та утримувався без санкції суду в приміщеннях СБУ розташованих у м. Києві.

Зауважує, що загальний строк тримання підозрюваного під вартою складає понад дванадцять місяців.

Крім того, ОСОБА_6 до ДБР розташованого у м. Києві подано заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146-1 КК України та 20 лютого 2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000105.

Також, у кримінальному провадженні виконуються вимоги ст. 290 КПК України.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 23 травня 2023 року захисник ОСОБА_5 подав доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначав, що в матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове у кримінальному провадженні, відомості про яке 30 березня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000042, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України.

23 серпня 2022 року ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Того ж дня, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 1689-VII від 07.10.2014).

20 лютого 2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та визначено строк дії ухвали до 20 квітня 2023 року включно.

12 квітня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 (в редакції Закону № 1689-VII від 07.10.2014) на аналогічну кваліфікацію (зі зміною фактичних обставин).

Оскаржуваною ухвалою строк запобіжного заходу ОСОБА_6 продовжено до 12 червня 2023 року.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми продовження запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111 (в редакції Закону № 1689-VII від 07.10.2014), ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

Для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgment of 28 October1994, § 55).

Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, те що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.

Обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів і інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень та висновку про обґрунтованість повідомленої йомупідозри.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на тяжкість злочинів, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим. Зокрема, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Врахування тяжкості покарання при розгляді питання щодо продовження дії запобіжного заходу відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де Суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Вказані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховано під час застосування та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, на цей час не зменшилися та продовжують існувати.

Окрім того, колегія суддів перевіряє наявність існування вказаних ризиків на момент постановлення оскаржуваної ухвали та вважає їх доведеними.

У зв`язку з цим, даних про наявність підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою не встановлено та стороною захисту не доведено.

В сукупності із викладеним, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують його особу, дані про його соціальні зв`язки та спосіб життя.

Також, слідчий суддя згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу не визначив розмір застави. З вказаним погоджується і колегія суддів.

Доводи захисника, що в матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження у суді першої інстанції, не заслуговують на увагу.

Зокрема, в матеріалах судового провадження наявний журнал судового засідання від 14 квітня 2023 року (а.с.233-240, т. 1), в якому зазначено, що запис судового засідання здійснюється на цифровий носій за допомогою системи технічної фіксації судових процесів «Акорд».

Відсутність у матеріалах судової справи робочої копії диску із звукозаписом судового засідання, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки наявна інформація про фіксування судового засідання технічним засобом.

Крім того, колегією суддів враховано, що з 12 квітня 2023 року виконуються вимоги, передбачені ст. 290 КПК України.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлено згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисників, колегія суддів вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 199, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/12859/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Провадження 11сс/824/2790/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.183, 199 КПК