№ 207/2083/23
№ 1-кп/207/261/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Кам`янське Дніпропетровської області в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000021 за звинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянин України, має професійно-технічну освіту, не працює, не одружений, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 15.03.2011 року Баглійським районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 19.12.2013 року звільнений умовно-достроково, не відбутий термін 1 рік 4 місяці 27 днів;

- 18.12.2014 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області зв ч.3 ст. 185, ст. 71, ст. 81 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. 01.08.2017 року звільнився по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи особою раніше сумою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 14.12.2022 року приблизно о 14 год. 00 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , перебував у квартирі свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , куди прийшов у гості до ОСОБА_7 .

У цей час ОСОБА_5 звернув увагу на мобільний телефон OPPO A16 CPH 2269 Mobile Phone, 3Gb|32Gb, кольору Pearl Blue (перлино-блакитний), імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , який знаходився на тумбочці в спальній кімнаті квартири, де вони з ОСОБА_7 спілкувалися та у ОСОБА_5 раптово виник умисел на незаконне заволодіння вказаним мобільним телефоном потерпілого шляхом обману.

Реалізуючи свій прямий умисел, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність, ОСОБА_5 попросив у потерпілого ОСОБА_7 вищевказаний мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, при цьому не маючи наміру повертати ОСОБА_7 його мобільний телефон.

Потерпілий ОСОБА_7 , повністю довіряючи ОСОБА_5 та будучи впевненим у правомірності його намірів, дозволив останньому взяти з тумбочки свій мобільний телефон OPPO A16 CPH 2269 Mobile Phone, 3Gb|32Gb, кольору Pearl Blu (перлино-блакитний), імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_4 . ОСОБА_5 взяв належний потерпілому ОСОБА_7 мобільний телефон та під приводом здійснення телефонного дзвінка вийшов з приміщення квартири. Після чого ОСОБА_5 отримав реальну можливість розпоряджатись майном, яким заволодів шляхом обману, а саме: мобільним телефоном OPPO A16 CPH2269 Mobile Phone, 3Gb|32Gb кольору Pearl Blu (перлино-блакитний), імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_4 , вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 694 від 13.02.2023 становить 4685,87 грн., обладнаним силіконовим чохлом-бампером та сім-картою оператора комунікації ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_5 , які матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_7 не мають.

Заволодівши шляхом обману майном ОСОБА_7 , ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, у подальшому розпорядившись майном потерпілого на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 4685,87 грн.

До початку судового засідання, 18 травня 2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. В даній угоді зазначено, що ОСОБА_5 визнав свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні.

Також, вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75, ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному за участю його адвоката ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у випадку надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання угоди.

Потерпілий ОСОБА_7 надали прокурору ОСОБА_3 письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в обсязі, викладеному у обвинувальному акті, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України відноситься до не тяжкого, від якого є потерпілий.

Потерпілий ОСОБА_7 надав письмову згоду прокурору ОСОБА_3 на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000021; до суду потерпілий подав клопотання про розгляд провадження у його відсутності, просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду, завдану злочином шкоду потерпілому не відшкодовано.

Суд в підготовчому судовому засіданні переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про визнання обвинуваченою винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України, вина ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження, його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України як у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Перевіряючи угоду в частині призначення міри покарання на відповідність вимогам Кримінального кодексу України, суд вважає, що вона узгоджена в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, відповідає тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого, який визнає себе винуватим повністю та розкаюється у вчиненому.

Враховуючи вищенаведене, враховуючи думку прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілого, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд приходить до висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , яким вважає необхідним затвердити угоду про визнання ним винуватості та визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 694 від 13.02.2023 року в сумі 200 грн. 00 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314 -316, 368, 370, 373, 376, 468-469, 472-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 травня 2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком чинності не обирати.

Речові докази :

- мобільний телефон ОРРО А16 СРН2269 Mobile Phone, 3Gb|32Gb, кольору Pearl Blue (перлино блакитний), іmеі: НОМЕР_1 , іmеі: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_6 , переданий на зберігання до камери схову ВП № 2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 000828 - повернути потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знявши арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді від 20.02.2023р.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 694 від 13.02.2023 року в сумі 200 грн. 00 коп. у дохід держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1