ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2204/22 Номер провадження 11-кп/814/1797/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 17 березня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000304 від 01.04.2022, за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 289 КК України, задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця призваного під час мобілізації на посаду старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів по 15 травня 2023 року включно.

Визначено заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, районний суд врахував особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, який суд вважав задовільним, бо він є військовослужбовцем, наявність існування встановлених раніше судом ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України зменшились в зв`язку із допитом потерпілого, свідка у провадженні, на яких він не зможе впливати, оцінив вагомість наявних доказів щодо вчинення кримінального правопорушення та його тяжкість, у вчиненні якого він обвинувачується, передбаченого ст. 289 ч. 3 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що доводить існування вказаних ризиків, прийшов до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та змінити йому запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт у нічний час доби за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням електронного засобу контролю.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на необґрунтованість обвинувачення і як наслідок продовження запобіжного заходу.

Вказує на недоведеність ризиків та зазначає, що під час служби в Збройних силах України має позитивну характеристику, оскільки у такий складний час з перших днів війни пішов на захист нашої держави виконуючи свій конституційний обов`язок, що, також виключає наявність ризиків.

Посилається, що судом не взято до уваги нові обставини справи, які підлягають дослідженню, а саме, що в його житті сталася трагічна подія, бо загинула мати ОСОБА_7 . Ця подія трапилася 13 січня 2023 року внаслідок ДТП і тому здійснюється досудове розслідування у м. Харкові. Зазначає, що він має бути залучений у якості потерпілої особи, оформляти спадщину та вчиняти інші юридичні дії, які потребують його безпосередньої участі, оскільки інших близьких родичів, крім нього, у ОСОБА_7 немає.

Зазначає, що по факту загибелі ОСОБА_7 порушене кримінальне провадження № 0000051 від 14.01.2023 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке перебуває в СУ ГУНП в Харківській області.

Крім того вказує, що судом не взято до уваги, що він має дружину та двох неповнолітніх дітей, що також необхідно врахувати при зміні міри запобіжного заходу, оскільки вони впливають на міцність його соціальних зв`язків та його характеристику.

Також наголошує, що обраний розмір застави є неспівмірним з його фінансовими можливостями, дружина з дітьми знаходяться за кордоном, він перебуває у СІЗО, мати загинула, інших родичів немає, а тому не маєможливості сплати визначений розмір застави.

Також, просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, оскільки копію ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 17 березня 2023 року він отримав лише 23 березня 2023 року.

Позиції учасників судового провадження.

Учасники судового провадження, будучи належним чином повідомлені про день, час і місце апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суду,з клопотаннями про здійснення апеляційного суду з участю сторін не зверталися, а тому розгляд апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 422-1 КПК України, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Мотиви суду.

Згідно з п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення ( ч. 3 ст. 395 КК).

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_6 перебуває під вартою та відповідно до розписки (а.м.п. 33) копію оскаржуваної ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 17.03.2023 він отримав 24.03.2023.

Поміж тим, з апеляційною скаргою обвинувачений звернувся до апеляційного суду 29.03.2023, що в межах строку на апеляційне оскарження, а тому строк не пропущений та поновленню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000304 від 01.04.2022, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому з проникненням до сховища, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 .

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке фактично ухвалою районного суду задоволено 17.03.2023.

Не погоджуючись з даним рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Так ОСОБА_6 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину із погрозою застосування насильства за допомогою вогнепальної зброї автомату типу АК - 74, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк. Є діючим військовослужбовцем та має можливість переховуватися від суду, зокрема в зоні бойових дій.

Вказаний ризик, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестав існувати, а відсутність у обвинуваченого судимостей, а також інші відомості про особу не виключають його настання.

За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а обвинуваченим не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотному.

Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду обвинуваченим ОСОБА_6 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому вчинити спроби ухилитися від суду.

Факт того, що ОСОБА_6 має дружину та двох неповнолітніх дітей враховується колегією суддів, проте як зазначив сам обвинувачений, останні перебувають за кордоном, а інших рідних він не має.

Отже є очевидним те, що міцних соціальних зв`язків на території України ОСОБА_6 не має, а тому ризик його ухилення від суду є реальним.

Посилання ОСОБА_6 на обставини, що пов`язані із загибеллю його матері в ДТП, зокрема участь у кримінальному провадженні в якості потерпілого, оформлення спадщини тощо, що на його думку унеможливлюється в разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є безпідставними, оскільки застосування такого виняткового запобіжного заходу жодним чином не позбавляє його реалізації таких прав в межах чинного законодавства.

З приводу невідповідності визначеного розміру застави фінансовому становищу обвинуваченого, слід звернути увагу, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а судом визначено заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає вимогам п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, та є мінімальною граничною межею в даному випадку.

Також, у зв`язку із тим, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 вчинено злочин із погрозою застосування насильства, суд мав право не визначати розмір застави відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи наведене, рішення районного суду є законним та вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 17 березня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4