Справа № 953/1446/23
н/п 1-кс/953/3056/23
"01" травня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Праця Генічеського району Херсонської області, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України,-
В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_6 , з початку окупації с. Волохів Яр, тобто з лютого місяця 2022 року (більш точний час в ході досудового слідства на теперішній час не встановлено), організовував у своєму помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , пункт харчування для військовослужбовців підрозділів збройних сил чи інших відомств російської федерації, окрім того на власному автотранспорті розвозив продукти харчування на блокпости, що знаходяться в с. Волохів Яр, які збудували та використовували військовослужбовці російської федерації.
Окрім того, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, вказав представникам збройних чи воєнізованих формувань держави агресора вигідне місце розташування військової техніки для ведення вогню, скоординувавши позиції на АДРЕСА_2 , та на прилеглі села.
За надання ОСОБА_6 матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави агресора, її збройним формуванням, маючи дружні стосунки з останніми, отримав сільськогосподарську техніку - трактор виробництва МТЗ торгової марки «Беларус 82.1» для власного використання, неодноразово отримував від представників країни агресора продукти харчування.
06.03.2023 ОСОБА_6 , затриманий в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.
Цього ж дня, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зменшились.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для продовження відносно
ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання.
Захисник проти задоволення клопотання заперечував, зазначаючи, що підозра не обґрунтована, ризики недоведені, внаслідок чого в задоволені клопотання необхідно відмовити.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
06.03.2023 о «13» год «04» хв ОСОБА_6 , затриманий в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.
Цього ж дня, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Згідно повідомленої підозри 24.02.2022 Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України.
В результаті вчинення вказаних протиправних дій з 26 лютого 2022 року по вересень 2022 року, збройними силами російської федерації окуповано с. Волохів Яр Чугуївського району Харківської області.
Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є негативно налаштованим проти посадових осіб органів державної влади України, у зв`язку із здійсненням ними їхніх владних повноважень, а також військовослужбовців Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які для забезпечення національної безпеки України, відновлення і підтримання правопорядку на всій території держави здійснюють комплекс активних заходів з використанням зброї та військової техніки, спрямованих на подолання збройної агресії російської федерації.
Також досудовим розслідуванням встановлено, що у період окупації, тобто з 26.02.2022 по вересень місяць 2022 року, громадянин України ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, а саме у
с. Волохів Яр Чугуївського району Харківської області, незважаючи на зобов`язання до неухильному додержанню Конституції та законів України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, бажаючи налагодити стійкі взаємовідносини з представниками окупаційних військових формувань держави-агресора рф, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним та воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, а також збройним та воєнізованим формуванням держави-агресора надав своє помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , для розміщення та використання військовослужбовцями підрозділів збройних сил чи інших відомств російської федерації, які протягом тривалого часу проживали за вказаною адресою, на подвір`ї вказаного будинку зберігали зброю, а також розміщали ворожу військову техніку.
Разом з цим, ОСОБА_6 , з початку окупації с. Волохів Яр, тобто з лютого місяця 2022 року (більш точний час в ході досудового слідства на теперішній час не встановлено), організовував у своєму помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , пункт харчування для військовослужбовців підрозділів збройних сил чи інших відомств російської федерації, окрім того на власному автотранспорті розвозив продукти харчування на блокпости, що знаходяться в с. Волохів Яр, які збудували та використовували військовослужбовці російської федерації.
Окрім того, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, вказав представникам збройних чи воєнізованих формувань держави агресора вигідне місце розташування військової техніки для ведення вогню, скоординувавши позиції на АДРЕСА_2 , та на прилеглі села.
За надання ОСОБА_6 матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави агресора, її збройним формуванням, маючи дружні стосунки з останніми, отримав сільськогосподарську техніку - трактор виробництва МТЗ торгової марки «Беларус 82.1» для власного використання, неодноразово отримував від представників країни агресора продукти харчування.
В обґрунтування пред`явленої підозри стороною обвинувачення надані наступні докази: повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; інформація отримана на виконання доручення слідчого наданого в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України; протоколи допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ..
Враховуючи такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення , згідно пред`явленої підозри .
При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
07.03.2023 на підставі відповідної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме по 04.05.2023 включно, без визначення розміру застави.
25.04.2023 на підставі постанови заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_18 строк досудового розслідування у даному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто по 06.06.2023 включно.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні спливає 04.05.2023 включно, але з метою закінчення досудового розслідування необхідно виконати низку процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також досягнення його мети, а саме:
? допитати свідків, згідно до клопотання захисника ОСОБА_6 ;
? виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження.
Як особа ОСОБА_6 : раніше не судимий, має постійне місце проживання, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, доказів наявності у нього дружини, зокрема свідоцтва про укладання шлюбу, актовий запис, слідчому судді не надано.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, який в подальшому продовжений до 20.05.2023р.
З урахуванням фактичних обставин пред`явленої підозри ОСОБА_6 , наданих доказів в її обґрунтування, введення на території України воєнного стану, у зв`язку із воєнною агресією Російської Федерації, свідчить про наявність суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту від найбільш небезпечних посягань на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність держави.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Вищезазначене, а також ті обставини, що підозрюваний знайомий із свідками, дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків .
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного : переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконний вплив на свідків, які на теперішній час не зменшились.
Ризик передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час не доведений.
Відповідно до положень ч. 6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
В даному випадку, враховуючи введення на території України воєнного стану, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну норму ч.6 ст. 176 КПК України, яка регулює застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до особи підозрюваної у вчиненні злочину передбаченого ст. 111-1 КК України, оскільки наявні встановлений ризики передбачені п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у скоєні злочину у вчиненні якого підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.1,п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновків про необхідність продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування .
Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 111-1 КК України.
ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, який є злочином в сфері злочинів проти основ національної безпеки України, вчинений в умовах воєнного стану, що на думку суду є підставами для застосування запобіжного заходу, без визначення застави.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити підозрюваному громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 06.06.2023р.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Встановити строк дії ухвали з 01.05.2023р. по 06.06.2023 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1