Справа № 307/2922/18
Провадження №1-кп/307/10/22
УХВАЛА

іменем України

04 травня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000050 про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися в одержані службовою особою неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь яких дій з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України за наступних обставин.

Так, наказом № 285-о від 11.04.2017 в.о. начальника Закарпатської митниці ДФС України ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділу митного оформлення № 3 митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України.

Згідно з приміткою до ст. 364 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово, чи за спеціальними повноваженнями здійснюють функції представника влади чи місцевого самоврядування, а тому ОСОБА_4 , займаючи посаду начальника відділу митного оформлення № 3 митного поста «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України, являється службовою особою.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 3 ст. 18 КК України, примітки 1 до ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом чи законом.

Одночасно ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено,що посадові та службові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою, перебуваючи на посаді начальника ВМО № 3, будучи відповідно до вимог вищезазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язаним діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, всупереч присязі державного службовця, порушуючи обмеження щодо використання службового становища, встановлені ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно використав надані йому владу та службове становище для прохання та одержання неправомірної вигоди, тобто вчинив корисливий корупційний злочин у сфері службової діяльності, за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 12.03.2018, у начальника відділу митного оформлення № 3 митного поста «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України ОСОБА_4 , виник злочинний корисливий умисел на отримання неправомірної вигоди від громадян. На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_4 , використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з інспектором прикордонної служби 2 категорії - дозиметристом 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » III категорії ОСОБА_8 та молодшим інспектором прикордонної служби 2 категорії-водія відділення логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » III категорії ОСОБА_6 , налагодили злочинну схему направлену на систематичне вимагання та отримання неправомірної вигоди від представників фізичних осіб за безперешкодне переміщення транспортних засобів в міжнародному пункті пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України.

Надалі, 01.04.2018 року у першій половині дня, ОСОБА_4 , перебуваючи на території митного поста «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, смт. Солотвино, вул. Сігетська, 88, на виконання спільного з ОСОБА_8 злочинного плану, направленого на вимагання та отримання неправомірної вигоди, висунув вимогу ОСОБА_10 про передачу грошових коштів у сумі 500 доларів США за безперешкодне переміщення трьох транспортних засобів у міжнародному пункті пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України, на що ОСОБА_10 змушений був погодитися, оскільки, ОСОБА_4 повідомив, що у разі несплати грошових коштів транспортні засоби не будуть пропущенні на територію України з різних причин.

Так, того ж дня, тобто 01.04.2018, у першій половині дня, ОСОБА_4 , перебуваючи на території митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України за адресою: Закарпатська область, Тячивський район, смт Солотвино, вул. Сігетська, 88, отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 500 доларів США в якості неправомірної вигоди за безперешкодне переміщення трьох транспортних засобів у міжнародному пункті пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України.

Крім того, 05.04.2018, у другій половині дня, ОСОБА_4 , перебуваючи на території митного поста «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, смт Солотвино, вул. Сігетська, 88, на виконання спільного з ОСОБА_8 злочинного плану, направленого на вимагання та отримання неправомірної вигоди, повторно висунув вимогу ОСОБА_10 про передачу грошових коштів у сумі 300 доларів США за безперешкодне переміщення трьох транспортних засобів у міжнародному пункті пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України.

Так, того ж дня, тобто 05.04.2018, у другій половині дня, ОСОБА_4 , перебуваючи на території митного поста «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, смт. Солотвино, вул. Сігетська, 88, повторно отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 доларів США в якості неправомірної вигоди за безперешкодне переміщення трьох транспортних засобів у міжнародному пункті пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразилися у вимаганні та одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-яких дій з використанням наданого їй службового становища, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися в одержані службовою особою неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь яких дій з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України за наступних обставин.

Так, наказом по особовому складу № 150-ос від 03.08.2016 начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 призначено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія відділення логістики відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " III категорії.

Згідно з приміткою до ст. 364 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово, чи за спеціальними повноваженнями здійснюють функції представника влади чи місцевого самоврядування, а тому ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія відділення логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » III категорії, являється службовою особою.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 3 ст. 18 КК України, примітки 1 до ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом чи законом.

Одночасно, ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення.

Таким чином, перелік наданих повноважень та службових обов`язків ОСОБА_6 підтверджує те, що останній наділений повноваженнями щодо здійснення функцій представників влади, тобто є службовою особою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи службовою особою, перебуваючи на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії-водія відділення логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » III категорії зобов`язаний діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, всупереч присязі військовослужбовця, порушуючи обмеження щодо використання службового становища, встановлені ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції»., усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, повторно використав надані йому владу та службове становище для вимагання та одержання неправомірної вигоди, тобто вчинив корисливий корупційний злочин у сфері службової діяльності, за наступних обставин.

У подальшому, 27.04.2018, ОСОБА_6 , на виконання спільного з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 злочинного плану, направленого на вимагання та отримання неправомірної вигоди, висунув вимогу ОСОБА_10 про передачу грошових коштів в сумі 100 доларів США для ОСОБА_4 та 1000 гривень для нього та ОСОБА_8 за безперешкодне переміщення транспортних засобів в міжнародному пункті пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України, на що ОСОБА_10 змушений був погодитися, оскільки, ОСОБА_6 повідомив, що в разі несплати грошових коштів транспортні засоби не будуть пропущенні на територію України з різних причин.

Надалі, 28.04.2018, приблизно о 06 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду за безперешкодне переміщення двох транспортних засобів у міжнародному пункті пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України, в якості грошових коштів у сумі 100 доларів США для ОСОБА_4 та 1000 гривень для себе та ОСОБА_8 .

Крім того, 08.05.2018, приблизно о 02 годині 15 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду за безперешкодне переміщення двох транспортних засобів у міжнародному пункті пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України, в якості грошових коштів у сумі 100 доларів США для ОСОБА_4 та 1000 гривень для себе та ОСОБА_8 , після чого був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразилися у вимаганні та одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-яких дій з використанням наданого їй службового становища, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися в одержані службовою особою неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь яких дій з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України за наступних обставин.

Крім того, наказом по особовому складу № 34-ос від 29.01.2018 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії -дозиметриста 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » III категорії ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з приміткою до ст. 364 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово, чи за спеціальними повноваженнями здійснюють функції представника влади чи місцевого самоврядування, а тому ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - дозиметри ста 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » III категорії ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. З ст. 18 КК України, примітки 1 до ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом чи законом.

Одночасно ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення.

Таким чином, перелік наданих повноважень та службових обов`язків ОСОБА_8 підтверджує те, що останній наділений повноваженнями щодо здійснення функцій представників влади, тобто є службовою особою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 будучи службовою особою, займаючи посаду старшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - дозиметриста 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " III категорії ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи відповідно до вимог вищезазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язаним діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, всупереч присязі військовослужбовця, порушуючи обмеження щодо використання службового становища, встановлені ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, повторно використав надані йому владу та службове становище для вимагання та одержання неправомірної вигоди, тобто вчинив корисливий корупційний злочин у сфері службової діяльності, за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 12.03.2018, у начальника відділу митного оформлення № 3 митного поста «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України ОСОБА_4 , виник злочинний корисливий умисел на отримання неправомірної вигоди від громадян. На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_4 , використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з інспектором прикордонної служби 2 категорії - дозиметристом 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » III категорії ОСОБА_8 та молодшим інспектором прикордонної служби 2 категорії-водія відділення логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » III категорії ОСОБА_6 , налагодили злочинну схему направлену на систематичне вимагання та отримання неправомірної вигоди від представників фізичних осіб за безперешкодне переміщення транспортних засобів в міжнародному пункті пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України.

Надалі, 01.04.2018 року у першій половині дня ОСОБА_8 , перебуваючи на території митного поста «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, смт Солотвино, вул. Сігетська, 88, на виконання спільного з ОСОБА_4 злочинного плану, направленого на вимагання та отримання неправомірної вигоди, висунув вимогу ОСОБА_10 про передачу грошових коштів у сумі 600 гривень за безперешкодне переміщення трьох транспортних засобів в міжнародному пункті пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України, на що ОСОБА_10 змушений був погодитися, оскільки, ОСОБА_8 повідомив, що у разі несплати грошових коштів транспортні засоби не будуть пропущенні на територію України з різних причин.

Того ж дня, тобто 01.04.2018, у першій половині дня, ОСОБА_8 , перебуваючи на території митного поста «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, смт Солотвино, вул. Сігетська, 88, отримав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду за безперешкодне переміщення трьох транспортних засобів у міжнародному пункті пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України, в якості грошових коштів в сумі 600 гривень.

Крім того, 05.04.2018, у другій половині дня, ОСОБА_8 , перебуваючи на території митного поста «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, смт. Солотвино, вул. Сігетська, 88, на виконання спільного з ОСОБА_4 злочинного плану, направленого на вимагання та отримання неправомірної вигоди, повторно висунув вимогу ОСОБА_10 про передачу грошових коштів в сумі 1500 гривень за безперешкодне переміщення трьох транспортних засобів в міжнародному пункті пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України.

Так, того ж дня, тобто 05.04.2018, у другій половині дня, ОСОБА_8 , перебуваючи на території митного поста «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України за адресою: Закарпатська область, Тячивський район, смт Солотвино, вул. Сігетська, 88, повторно отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 1500 гривень за безперешкодне переміщення трьох транспортних засобів у міжнародному пункті пропуску «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС України.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразилися у вимаганні та одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-яких дій з використанням наданого їй службового становища, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 10) ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що згідно з положеннями пункту 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

У даному кримінальному провадженні прокурор направив обвинувальний акт до суду поза межами строку, визначеного ч. 3 ст. 219 КПК України.

Під час судового розгляду прокурор заперечував проти закриття кримінального провадження на підставі п. 10) ч. 1 ст. 284 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 у підтримання заявленого клопотання посилався на обставини, викладені у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника.

Обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_8 та їх захисники ОСОБА_5 і ОСОБА_9 не заперечили щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 10) ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Положеннями п. 5) ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Пунктами 1 - 3 ч. 3 ст. 219 КПК України визначено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу; протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім; протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до КПК України цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка, згідно з п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру, закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Згідно з ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

08 травня 2018 року ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12 березня 2018 року за № 0000050 ( том 4 а. с. 15-21, 22-28, 29-36).

Згідно ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні повинно було закінчитись до 08 липня 2018 року.

Згідно постанови першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим ОСОБА_12 від 03 липня 2018 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12 березня 2018 року за №0000050, до чотирьох місяців, тобто до 08 вересня 2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу:

1) до трьох місяців керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора;

2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора;

3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками.

Тобто, зазначені положення кримінального процесуального закону надають можливість прокурору продовжити строк досудового розслідування лише до трьох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, продовження строку досудового розслідування до чотирьох місяців постановою прокурора чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.

У той час строк досудового розслідування на строк понад три місяці продовжується лише на підставі ухвали слідчого судді.

Відтак, перший заступник прокурора Автономної Республіки Крим, своєю постановою від 03.07.2018 мав право продовжувати строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, виключно до трьох місяців, тобто до 08 серпня 2018 року.

У зв`язку із чим, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні повинен був закінчитися 08 серпня 2018 року.

01 серпня 2018 року підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000050 ( том 4 а.с. 55).

01 серпня 2018 року підозрюваному ОСОБА_8 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000050 ( том 4 а.с. 59).

01 серпня 2018 року у період часу з 09 год. 50 хв. до 13 год. 25 хв. підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику надано доступ до матеріалів досудового розслідування стороною обвинувачення ( том 4 а. с. 57-58).

01 серпня 2018 року надано доступ до матеріалів досудового розслідування також і обвинуваченому ОСОБА_8 (том 4 а.с. 60).

03 серпня 2018 року складено акт про відмову від ознайомлення з матеріалами провадження та отримання обвинувального акта обвинуваченим ОСОБА_4 (том 4 а.с. 61).

01 серпня 2018 року старшим слідчим з ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковником юстиції ОСОБА_13 складено і підписано обвинувальний акт, який затверджено прокурором відділу Прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_14 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2018 за № 0000050 про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України ( том 1 а.с. 1-18)

11 вересня 2018 року вказаний обвинувальний акт прокурором скеровано до Бориспільського районного суду Київської області, що видно із відмітки на конверті (том 1 а. с. 32).

14 вересня 2018 року обвинувальний акт отримано Бориспільським районним судом Київської області про що свідчить відмітка про отримання на супровідному листі та цього ж дня Бориспільським міськрайонним судом Київської області вказаний обвинувальний акт повернуто до Прокуратури Автономної Республіки Крим, як помилково надісланий ( том 1 а. с. 34).

28 вересня 2018 року обвинувальний акт надійшов до Тячівського районного суду Закарпатської області про що свідчить відмітка про реєстрацію на супровідному листі (том 1 а. с. 35).

З наведеного вище вбачається, що обвинувальний акт від 1 серпня 2018 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 складено прокурором і направлено до суду поза межами строку досудового розслідування, визначеного КПК України.

При цьому судом не береться до уваги строк для ознайомлення сторін з матеріалами досудового розслідування.

Також слід зазначити, що діяння, в якому обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.

Відтак, суд вважає, що після повідомлення особам про підозру до дня звернення до суду з цим обвинувальним актом закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

Доказів, які б спростовували наведений висновок суду прокурором не надано.

Відтак, наведені судом обставини є підставою для закриття кримінального провадження відповідно до п.10) ч.1 ст.284 КПК України.

Вказаний висновок суду ґрунтується також на правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20, у провадженні № 51-562 км 21 та постанові Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 556/1381/18.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Кримінальне провадження №0000050 про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - закрити на підставі п. 10) ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 про підозру.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Текст повної ухвали буде складено та оголошено 9 травня 2023 року о 14 год.

Суддя ОСОБА_1