Справа № 333/5164/22
Провадження № 1-кп/333/346/23
ВИРОК

Іменем України

10 травня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0000940, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 липня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чирчик, Ташкентської області, Узбекистан, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого реєстрацію в Автономній Республіці Крим, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

26 квітня 2004 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

09 лютого 2005 року Джанкойським районним судом Автономної Республіки Крим за ч. 1 ст. 153, ч. 3 ст. 153, ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 14 років 6 місяців,

19 квітня 2005 року Бахчисарайським районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Джанкойського районного суду Автономної Республіки Крим від 09 лютого 2005 року та визначено покарання у вигляді позбавленні волі строком на 15 років. Звільнився 14 квітня 2017 року на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 квітня 2017 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 9 місяців 8 днів,

- за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан.

Відповідно до Указу Президента України № 3341/2022 від 17.05.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановив на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, та від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 25.05.2022 року строком на 90 діб.

ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які, у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову скоїв аналогічний злочин за наступних обставин.

27.06.2022 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись на подвір`ї буд. АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу з лавки викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «ZTE blade L120» в корпусі синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1 387,00 грн., якому знаходилася одна сім-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон», з абонентським номером НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

Після чого, ОСОБА_3 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на зазначену суму.

2.Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Кримінальний кодекс України, частина 4 стаття 185: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відтак, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

3.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в обсязі пред`явленого йому обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та надав показання про те, що 27.06.2022 року, у ранковий час доби, він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_6 , з яким він раніше працював. Потерпілий колись займав у нього гроші, але так і не повернув, у зв`язку з чим він був на нього ображений. Вони сиділи з ним на лавці в одному із подвір`їв, розташованих на вул. Європейській в м. Запоріжжі. Коли потерпілий встав та кудись пішов, він побачив, що на лавці залишився лежати його телефон, він його забув. Він вирішив його вкрасти, забрав телефон і теж пішов. Пізніше він його віддав працівникам поліції під час досудового розслідування. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся судом своєчасно та належним чином.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд, на підставі положень статті 325 КПК України, вирішує проводити судовий розгляд без участі потерпілого.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, суд вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Пунктом 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» визначено, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) «Девеер проти Бельгії» (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Відтак, за погодженням з усіма учасниками судового провадження, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та проведених у кримінальному провадженні експертиз.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є повторність вчинення кримінального правопорушення.

5. Мотиви призначення покарання.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнаючи себе винуватим у скоєному злочині, каявся, просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просила призначити ОСОБА_3 покарання, яке він не має відбувати реально, встановивши йому мінімальний іспитовий строк, оскільки її підзахисний вину визнав в повному обсязі, погодився на спрощене провадження, щиро розкаявся у скоєному.

За п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд, згідно зі ст. 65 КК України, враховує межі, установлені санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання і наявність обставини, що його обтяжує.

Санкцією частини 4 статті 185 КК України передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до восьмі років. За ступенем тяжкості вчинене кримінальне правопорушення, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Суд враховує ставлення обвинуваченого до скоєного, що полягає у повному визнанні винуватості; особу винного, який раніше судимий, має середню освіту, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем свого проживання. Судом враховується наявність пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, та застосувати статтю 75 КК України і звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. При цьому, з урахуванням всіх вищенаведених обставин суд вважає за доцільне встановити тривалість іспитового строку в нижчих межах ч. 4 ст. 75 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень статей 69 чи 69-1 КК України суд не вбачає.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання заявлено не було.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 50, 56, 65-67, ч. 4 ст. 185 КК України, ст. ст. 100, 318, 322, ч. 3 ст. 349, 368, 371, ч. 2, 3 ст. 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню № 0000940 для проведення судової товарознавчої експертизи № 590-22 від 08 вересня 2022 року, в розмірі 775 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 08 коп., стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Скасувати арешт мобільного телефону марки «ZTE blade L120» в корпусі синього кольору, без чохла, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2022 року.

Речові докази по справі:

-мобільний телефон марки «ZTE blade L120» в корпусі синього кольору, без чохла, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, повернути за належністю ОСОБА_6 ;

-сім карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_4 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1