Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про накладення арешту на майно

23 грудня 2021 року Слідчий суддя Подільського районного суду міста Кисва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження №0003761 від 04.09.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначив, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № l003761 від 04.09.2020 за ознаками складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службовими особами ТОВ «Регіонбудсервіс» та ТОВ «СІБ-М» за допомогою державних реєстраторів вчиняються незаконні дії спрямовані на заволодіння шляхом використання підроблених документів цілісним майновим комплексом, що розташований за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 123, що належить ТОВ «ВТК Каштан». У 2017 році ТОВ «Регіонбудсервіс» за домовленістю з нотаріусом ОСОБА_4 та колишнім директором ТОВ «ВТК Каштан» ОСОБА_5 укладено договір іпотеки, який став підставою переходу права власності від ТОВ «ВТК Каштан» до ТОВ «Регіонбудсервіс». Водночас, 15.06.2018 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення у справі №910/22198/17, яким визнав недісним Іпотечний договір від 08.08.2017, укладений між ТОВ «ВТК Каштан» до ТОВ «Регіонбудсервіс» та скасував рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятих на підставі вказаного договору. Згідно ухвал Святошинського районного суду м. Києва №759/17334/17 від 16.11.2017 та №759/15274/20 від 10.09.2020 на вказаний цілісний майновий комплекс накладено арешт. В подальшому 29.12.2020 колишній директор ТОВ «ВКТ Каштан» ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, надав приватному нотаріусу ОСОБА_6 завідомо підроблений документ, а саме: ухвалу Печерського районного суду м. Києва N757/50184/20-к від 17.11.2020 для скасування арештів цілісного майнового комплексу за адресою: м. Київ, проспект Перемоги. 123. Згідно відповіді Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2021 в межах судового провадження №757/50184/20-к, слідчим суддею 17.11.2020 винесено ухвалу про повернення заявнику клопотання про скасування арешту. У подальшому встановлено, що 29.01.2021 з метою реалізації свого злочинного умислу, посадовими особами ТОВ «Регіонбудсервіс» до приватного нотаріуса ОСОБА_7 подано 8 заяв про державну реєстрацію на підставі дублікату договору іпотеки, який скасованиий рішеннями господарських судів. Дані заяви подані посадовими особами ТОВ «Регіонбудсервіс» з метою поділу цілісного майнового комплексу на 8 нових об`єктів та закриття у Державному реєстрі речових прав розділу по цілісному майновому комплексу та відкриття 8 нових розділів по нових об`єктах. Фактично данні злочинні дії є позбавленням права законного власника цілісного майнового комплексу ТОВ «ВТК Каштан» можливості оскаржити та скасувати незаконну реєстрацію його майна за ТОВ «Регіонбудсервіс».

На теперішній час, з урахуванням завдань кримінального провадження, з метою запобігання відчуження, розпорядження та передачі будь-яким фізичним і юридичним особам у власність та користування, а також для призначення ряду судових експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на корпоративні права ТОВ «ВТК Каштан» () та ТОВ «Регіонбудсервіс» (), заборонивши Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, нотаріусам України, іншим суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень та іншим фізичним і юридичним особам вчиняти дії щодо розпорядження часткою учасника у статутному капіталі ТОВ «ВТК Каштан» () та ТОВ «Регіонбудсервіс» () в розмірі 100% статутного капіталу або часткою від цієї частки у статутному капіталі Товариства, а також заборонити будь-яким іншим особам (державним реєстраторам, державним і приватним нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «ВТК Каштан» () та ТОВ «Регіонбудсервіс» (), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному капіталі юридичної особи - ТОВ «ВТК Каштан» () та ТОВ «Регіонбудсервіс» (), зміни відомостей про засновників/учасників, зміни виконавчого органу, зміни місцезнаходження та інших відомостей про юридичну особу ТОВ «ВТК Каштан» () та ТОВ «Регіонбудсервіс» (кол ).

Відповідно до абз. 1 ч. | ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1.збереження речових доказів;

2.спеціальної конфіскації;

3.конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4.відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. І ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи та застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження, адже таким чином можливе досягнення завдань кримінального провадження.

Посилаючись на зазначені обставини, прокурор просив клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути клопотання без його участі та просив його задовольнити.

Враховуючи викладене, слідчий суддя на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, яка встановлює, що неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі слідчого та власника вилученого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

22.12.2021року постановою прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 корпоративні права ТОВ «ВТК Каштан» () та ТОВ «Регіонбудсервіс» (), визнані речовими доказами у кримінальному проваджені №0003761 від 04.09.2020 року.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим. Отже, відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, могли зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно - корпоративні права ТОВ «Регіонбудсервіс» (), заборонивши Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, нотаріусам України, іншим суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень та іншим фізичним і юридичним особам вчиняти дії щодо розпорядження часткою учасника у статутному капіталі ТОВ «Регіонбудсервіс» () в розмірі 100% статутного капіталу або часткою від цієї частки у статутному капіталі Товариства, а також заборонити будь-яким іншим особам (державним реєстраторам, державним і приватним нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Регіонбудсервіс» (), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у, статутному капіталі юридичної особи - ТОВ «Регіонбудсервіс» (), зміни відомостей про засновників/учасників, зміни виконавчого органу, зміни місцезнаходження та інших відомостей про юридичну особу ТОВ «Регіонбудсервіс» ().

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено от. 392, 395 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 28.12.2021 р.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1