Справа № 375/561/23
Провадження № 1-кп/375/73/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Рокитне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000386 від 01.02.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Талін Естонія, без громадянства, з середньо-спеціальною освітою, працюючого без офіційного працевлаштування, вдівець, який не має на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб, фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , паспортом України не документований, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01.02.2023 приблизно о 09 годин 15 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, повторно, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, (зі змінами, внесеними Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-Іх, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), шляхом вільного доступу, за допомогою безконтактної банківської картки емітованої AT «Raiffeisen BANK AVAL» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 2310 гривень, придбавши за них продукти харчування у магазині «Горлиця», що розташований по АДРЕСА_2 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на вказану суму.

Він же, 01.02.2023 приблизно о 09 годин 10 хвилин 27 серпня 2022 року, перебуваючи біля банкомату AT КБ «ПРИВАТБАНК», розташованому з лівої сторони входу до Рокитнянської багатопрофільної лікарні за адресою вул. Вокзальна, 86, смт. Рокитне Білоцерківського району Київської області, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрав з роз`єму прийому банківських карток зазначеного банкомату, банківську розрахункову картку з магнітним носієм інформації, емітовану AT «Raiffeisen BANK AVAL» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_4 , що у вартісному вираженні ніякої матеріальної цінності для потерпілого не представляє, але є офіційним документом, що надає право особі одержання зберігання та використання інформації про розрахункові кошти та інші грошові надходження на рахунок та забезпечує користувачеві доступ до банківського рахунку та отримання грошових коштів.

Вказані дії ОСОБА_5 згідно з обвинувальним актом кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, та за ч. 1 ст. 357 КК України, а саме викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів.

Між прокурором начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 21 березня 2023 року укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно п. 2 угоди ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчинені кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, та із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, узгоджено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, визначеним судом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Додав, що більше так не повториться. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Тиску на обвинуваченого не було, угода укладена добровільно.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має, шкода йому вдішкодована в повному обсязі, не заперечує проти укладення угоди.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, - караються штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно з ч. 5 ст.12 КК України є нетяжким злочином, та у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 46 9 КПК України між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника, може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічиїм інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до п. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, 21 березня 2023 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 21 березня 2023 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, та за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, визначеним судом, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

За таких обставин, судом враховано, що ОСОБА_5 , вчинив інкриміновані йому правопорушення вперше, критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каятті, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне визначити йому узгоджену сторонами міру покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, вид і строк призначеного покарання, обставини, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне встановити його строком на 2 роки.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до. положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався і на теперішній час відсутні підстави для його обрання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 373, 374, 394, 424, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 березня 202 3 року між прокурором начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до статті 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази:

- виписку із історії по картковому рахунку з 01.02.2023 по 02.02.2023, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- банківську розрахункову картку з магнітним носієм інформації, емітовану AT «Raiffeisen BANK AVAL» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_4 , яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 - залишити потерпілому ОСОБА_4 за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Вирок складено та підписано 25.05.2023 року.

Суддя ОСОБА_1