Справа № 577/2060/23
Провадження № 1-кп/577/283/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 27 березня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Конотопа Сумської області, українки, громадянки України, освіта професійно-технічна, розлученої, непрацюючої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

26 березня 2023 року близько 22 год 00 хв. ОСОБА_3 у коридорі гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 зустріла ОСОБА_6 , з якою у неї протягом тривалого часу існують неприязні відносини, та між ними виникла сварка.

Під час вказаної сварки у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на вчинення насильницьких дій, які б завдали фізичного болю ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_3 обома руками схопила ОСОБА_6 за волосся та з силою почала тягнути, чим завдала ОСОБА_6 фізичного болю, але не спричинила тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, визнала повністю і надала показання, що вона з 2004 року проживає у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 та знає ОСОБА_6 тривалий час. ОСОБА_6 з родиною також проживає у вказаному гуртожитку у кімнаті АДРЕСА_4 . З осені 2021 року між ОСОБА_6 та її матір`ю - ОСОБА_7 стали виникати конфлікти, до яких також була залучена і вона. Це призвело до того, що відносини між нею та ОСОБА_6 стали напруженими. 26 березня 2023 року близько 22 години вона вийшла у коридор гуртожитку. В цей час у ванній кімнаті перебувала ОСОБА_6 . Вона зробила ОСОБА_6 зауваження, щоб остання не брала її речі, а ОСОБА_6 висловилася на адресу її родини нецензурною лайкою. Поведінка ОСОБА_6 її обурила і вона наздогнала ОСОБА_6 , яка вийшла з ванної кімнати та йшла до своєї кімнати, у коридорі, схопила ззаду обома руками за волосся та з силою потягнула. Вона хотіла зробити ОСОБА_6 боляче. ОСОБА_6 повернулася до неї обличчям, але вона продовжувала тягнути її за волосся, від чого ОСОБА_6 впала на коліна та стала кликати на допомогу. В цей час у коридор вийшла її матір - ОСОБА_7 , яка і припинила конфлікт. Під час сварки між нею та ОСОБА_6 вона ударів останній не наносила та у неї не було наміру на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень. Вона не бачила у ОСОБА_6 в той день тілесних ушкоджень, але між ОСОБА_6 та її чоловіком часто виникають сварки і останній застосовує до ОСОБА_6 фізичну силу. З її участю у подальшому проводився слідчий експеримент, під час якого вона показувала, яким чином 26 березня 2023 року схопила ОСОБА_6 за волосся. Щиро розкаюється у вчиненому, вчинила кримінальний проступок, оскільки станом на 26 березня 2023 року перебувала у занадто емоційному стану через сімейні обставини, пов`язані із захворюванням її сина, а тому не змогла стримати емоції.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доводиться також показаннями потерпілої, яка вказала, що з 2021 року вона разом із родиною проживає у кімнаті АДРЕСА_5 . У кімнаті АДРЕСА_1 вказаного гуртожитку проживає родина ОСОБА_3 . Між нею та матір`ю ОСОБА_3 часто виникали конфлікти, до яких долучалася і ОСОБА_3 , а тому між ними були не дуже добрі стосунки. 26 березня 2023 року близько 22 години, вона перебувала на площі загального користування гуртожитку. В цей час у коридор гуртожитку вийшла ОСОБА_3 , яка стала пред`являти їй претензії з приводу дотримання умов спільного проживання. Вона не бажала конфлікту, а тому стала йти до своєї кімнати. Проте ОСОБА_3 підбігла до неї ззаду, схопила обома руками за волосся та потягла донизу. Їй було дуже боляче. Вона стала кричати і кликати на допомогу. Розвернувшись, вона опинилася обличчям до ОСОБА_3 , але остання продовжувала її тримати за волосся і тягнути. Від вказаних дій вона впала на підлогу та вдарилася правим ліктем. ОСОБА_3 удари їй не наносила. Внаслідок дій ОСОБА_3 у неї був набряк на голові, оскільки обвинувачена тримала її за волосся, але тілесних ушкоджень від цього не було. Через те, що вона впала, у неї на правому лікті було садно. Виявлені у неї при судово-медичному обстеженні тілесні ушкодження не пов`язані з діями ОСОБА_3 , тому вона згодна із кваліфікацією дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 126 КК України як вчинення ОСОБА_3 щодо неї умисних насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень. Після вказаних подій вона викликала працівників поліції. У подальшому з її участю проводився слідчий експеримент, під час якого вона показувала, які дії у відношенні неї 26 березня 2023 року вчинила ОСОБА_3 . Проте при проведенні слідчого експерименту вона не все показала вірно, оскільки була схвильована подіями, а тому невірно вказала, що ОСОБА_3 наносила їй також удари ногами. 26 березня 2023 року ОСОБА_3 лише схопила її за волосся і потягнула, чим завдала їй фізичного болю. Вона не має претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 . При вирішенні питання щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Як вбачається з рапорту старшого інспектора - чергового Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про виявлення кримінального правопорушення, 26 березня 2023 року о 22 год 37 хв надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 26 березня 2023 року о 22 год 37 хв із заявою про кримінальне правопорушення звернулася ОСОБА_6 , яка повідомила, що її побили сусідка, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6 т. 1).

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_6 до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулася 26 березня 2023 року. У вказаній заяві ОСОБА_6 зазначила, що 26 березня 2023 року о 22 години у неї виникла конфліктна ситуація, під час якої їй ОСОБА_3 були заподіяні тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_6 була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 7 т. 2)

За висновком експерта № 29 від 28 березня 2023 року у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження мали місце: набряк м`яких тканин у потиличній ділянці, садна по задній поверхні правого ліктьового суглобу, синець на тильній поверхні правої кисті, синець в проекції лівого плечового суглобу по зовнішній поверхні. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів (тупого предмету), що підтверджуються характером ушкоджень. По часу спричинення синець в проекції лівого плечового суглобу міг утворитися з 3-5 діб до часу обстеження. Всі інші ушкодження могли утворитися в час вказаний потерпілою, що підтверджується кольором синців та станом саден. По ступеню тяжкості синці, садна кожне окремо, згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, належать до легких тілесних ушкоджень. Кількість травматичних впливів не менше 3-х. В момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпіла могла перебувати у будь-якому зручному положенні для контакту з травмуючим предметом. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів (тупого предмету), не виключено, що могли утворитися від дії рук, ніг, інших предметів (а.с.28-30 т. 2).

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні надала показання, що від дій ОСОБА_3 у неї із зафіксованих судово-медичним експертом тілесних ушкоджень утворилися лише набряк м`яких тканин у потиличній ділянці голови, а також садно по задній поверхні правого ліктьового суглобу.

При проведенні 27 березня 2023 року слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_6 , остання показала, яким чином ОСОБА_3 26 березня 2023 року вчинила щодо неї насильницькі дії. ОСОБА_6 повідомила, що між нею та ОСОБА_3 виникла словесна сварка та показала як ОСОБА_3 , перебуваючи позаду неї, обома руками схопила її за волосся, потягнула донизу та повалила на спину, від чого вона вдарилася спиною та правим ліктем о підлогу. Після цього, коли вона лежала на підлозі на спині, завалившись дещо на лівий бік, ОСОБА_3 продовжувала тримати її за волосся обома руками та почергово, стоячи з лівого боку наносила носаками правої та лівої ніг удари по зовнішній боковій частині лівого стегна, по задній частині лівого стегна у ділянку лівої сідниці, а також у ділянку спини з лівого боку, а саме у ділянку попереку, а також нанесла ще один удар носом правої ноги у ділянку правого передпліччя зверху. Всього ОСОБА_3 нанесла їй не менше 7-10 ударів (а.с. 19-22).

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала показання, що при проведенні слідчого експерименту вона невірно вказала про нанесення їй ОСОБА_3 ударів ногами у ділянку тулубу. 26 березня 2023 року ОСОБА_3 лише, перебуваючи позаду неї, обома руками схопила її за волосся, потягнула донизу та повалила на спину, від чого вона вдарилася спиною та правим ліктем о підлогу.

Відповідно висновку експерта № 38 від 28 березня 2023 року механізм заподіяння тілесних ушкоджень, показаний ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту може співпадати не в повному обсязі з тілесними ушкодженнями, які були виявлені у неї на час судово-медичного обстеження. Не співпадає в кількості та локалізації заподіяних ушкоджень, оскільки під час проведення слідчого експерименту було показане нанесення тілесних ушкоджень у ділянку лівого стегна, лівої сідниці та лівої частини спини у ділянку попереку, в той час як тілесних ушкоджень у вказаних ділянках на час обстеження не виявлено (а.с. 36-38).

04 квітня 2023 року був проведений слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_8 , яка надала показання, що 26 березня 2023 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у коридорі гуртожитку по АДРЕСА_1 стався конфлікт. Вона бачила, що ОСОБА_6 лежала на спині, дещо підвівшись та тримала зігнуті у ліктях руки, а ОСОБА_3 стояла, то ліворуч, то праворуч від ОСОБА_6 . Більше вона нічого не бачила, оскільки була свідком лише частини конфлікту (а.с. 23-24 т. 2).

Відповідно висновку експерта № 60 від 12 квітня 2023 року під час проведення слідчого експерименту не були продемонстровані анатомічні ділянки, в яких були виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 при судово-медичному обстеженні(а.с.44-46).

При проведенні 28 квітня 2023 року слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_3 , остання показала, що вона 26 березня 2023 року у коридорі гуртожитку по АДРЕСА_1 , перебуваючи позаду потерпілої ОСОБА_6 , обома руками з силою схопила ОСОБА_6 за волосся, почала сіпати за нього, в результаті чого потерпіла повернулася до неї обличчям. Після цього ОСОБА_6 впала на підлогу, а вона продовжувала весь час утримувати її за волосся (а.с. 69-71 т. 2).

Таким чином вина ОСОБА_3 повністю доведена та вона вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України - умисне вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить: обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжували б покарання ОСОБА_3 суд не вбачає.

Суд враховує, що, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу характеру вчинених ОСОБА_3 дій, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , особу обвинуваченої, яка раніше не судима (а.с. 52 т. 2), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 55 т. 2), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 58 т. 2), працює без укладення трудових договорів та отримує дохід в розмірі від 2 000 грн 00 коп до 2 500 грн 00 коп щомісяця, виходячи із санкції ч. 1 ст. 126 КК України, суд приходить висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу.

Вказана міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 до ОСОБА_3 заявлений не був.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 376, 393, 395, ч. 15 ст. 615 КПК України , -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп (вісімсот п`ятдесят грн 00 коп).

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію повного тексту вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1