ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1792/23 Справа № 242/1009/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ДП Селидвугілля - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ДП Селидвугілля - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Селидівського міського суду Донецької області від 07 липня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000219 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Селидівського міського суду Донецької області від 07 липня 2023 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на Комбайн прохідницький П110, ремонтний №022225, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки вказане майно є речовим доказом.

Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ДП Селидвугілля - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в клопотанні слідчого не зазначено обґрунтування, на підтвердження того, чому саме необхідно накласти арешт на майно, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Також зазначає, що у зв`язку із військовою агресією РФ в Україні оголошено воєнний стан, який продовжує діяти, тому листом від 05.08.2022 року №01-1/581 ДП Селидвугілля звернулося до Уповноваженого органу управління з проханням надати дозвіл на переміщення гірничошахтного обладнання, яке не задіяне в роботі шахт ДП Селидвугілля на тимчасове зберігання на період воєнного стану в Україні.

Листом Міненерго від 18.08.2022 року Уповноважений орган управління погодив переміщення вищезазначеного обладнання на тимчасове зберігання за проектом договору між ТОВ Дикон та ДП Селидвугілля та договором оренди між ПАТ Кременчуцький колісний завод та ТОВ Дикон.

Також зазначає, що у клопотанні необґрунтовано зазначено, що підставою накладення арешту є збереження вилученого майна, оскільки в результаті огляду комбайн не вилучався, жодних дій щодо переміщення не вживалось.

Посилається на те, що у цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Ухвала слідчого судді не містить обґрунтування та мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, яка оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ДП Селидвугілля - адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу частково, просила дозволити користування арештованим майном, позицію прокурора, який апеляційну скаргу підтримав частково та просив надати ДП Селидвугілля право на користуватись майном, на яке було накладено арешт, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповіднодо ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно із наданими до клопотання прокурором матеріалами у провадженні СУ ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2023 року за №0000219, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України за фактом заволодіння майном одного з державних підприємств Донецької області шляхом зловживання службовим становищем посадовими особами приватного підприємства, що вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до матеріалів справи 26.06.2023 року у період часу з 11.35 по 12.15 проведено огляд за місцем фактичного знаходження Комбайну прохідницького П110, ремонтний №022225, а саме на території ПрАТ ПрАТ «Кременчуцький колісний завод» за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, проїзд Ярославський, 8, в ході якого було встановлено, що Комбайн прохідницький П110, ремонтний №022225 перебуває у розібраному стані, деталі знаходяться у хаотичному розібраному порядку та мають сліди іржі. Встановити номери деталей не представляється за можливе у зв`язку з їх відсутністю; на корпусі мається металева табличка з написом «ООО «ЗГМС» Комбайн проходческий 1П110 ТУ У 29.5-1:2017, ремонтний номер 022225, дата 2022».

Постановою слідчого від 26 червня 2023 року вищевказаний Комбайн визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000219.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що на зазначене майно рішенням слідчого судді було обґрунтовано, з дотриманням вимог закону накладено арешт, з метою збереження речових доказів, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.

Разом з тим, аналізуючи викладені в ухвалі слідчого судді обставини, колегія суддів вважає, що ані органом досудового розслідування, ані судом першої інстанції під час постановлення свого рішення не наведено достатніх підстав, що обгрунтовують необхідність арешту вищезазначеної техніки з забороною власнику користування нею, а очевидна істотна причина для утримання цього рухомого майна державою відсутня.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (Рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

Також приймається до уваги той факт, що вказана в ухвалі суду техніка використовується власником для ведення своєї господарської діяльності, і її арешт унеможливлює таке використання, а також надмірно обмежує підприємницьку діяльність ДП Селидвугілля, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 173 КПК України щодо необхідності застосування у кримінальному провадженні найменш обтяжливого способу арешту майна.

Разом з цим, відповідно до наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою слідчого від 26 червня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000219 призначена інженерно-технічна експертиза , тому доводи клопотання слідчого про накладення арешту з позбавленням права розпорядження та відчуження вказаним майном, - є обґрунтованим, оскільки існує необхідність проведення експертизи.

У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешт.

З урахуванням наведеного, а також меж апеляційного розгляду, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ДП Селидвугілля - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про часткове задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ДП Селидвугілля - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Селидівського міського суду Донецької області від 07 липня 2023 року задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Селидівського міського суду Донецької області від 07 липня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні №000021 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання СВ СУ ГУНП в Донецькій області, погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2023 року за № 0000219, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України .

Накласти арешт на Комбайн прохідницький П110, ремонтний № 022225, з позбавленням права розпорядження цим майном.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4