У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області рядового поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Ужгород, Закарпатської області, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, працюючої неофіційно, одруженої, має на утриманні малолітню дитину (зі слів), раніше судимої вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.06.2023 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000940, відомості про яке 12.05.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області рядового поліції ОСОБА_6 з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000940, відомості про яке 12.05.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З внесеного клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше судимою вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06.06.2023 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавленням волі, звільнена від реального відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік в період воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє - Указом Президента України від 06 лютого 2023 р. № 58/2023 з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, 11 травня 2023 року близько 20 години 00 хвилин (точний час в ході здійснення досудового розслідування встановити не надалось можливим) прибула до квартири АДРЕСА_3 , де проживає потерпіла ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вживали спиртні напої, під час чого потерпіла показувала їм ювелірні вироби, які їй належать, взявши їх з подарункової коробки, що знаходилася на полиці у вітальній кімнаті та поклала їх назад. В той момент у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, корисливий мотив направлений на таємне викрадення чужого майна. Надалі ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел та діючи повторно, таємно, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою особистого збагачення за рахунок викрадення чужого майна, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись моментом, коли ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , відвернули від неї свою увагу, підійшла до шафи, розташованої біля спального ліжка та з однієї з полиць, де знаходилась подарункова коробка з ювелірними виробами, здійснила крадіжку золотого ланцюжка із жовтого золота проба 585 довжиною близько 40 см, вагою 2,5 грама вартістю згідно висновку експерта 6376,22 грн., золотого хрестика із жовтого золота, вагою 1,05 грама, проба 525 з 21 каменем, вартістю згідно висновку експерта 1940, 81 грн., та золотого кільця з білого золота, проба 585 вагою 1 грам, розмір 17, вартістю згідно висновку експерта 5143,13 грн. Після чого ОСОБА_4 покинула квартиру та пішла у невідомому напрямку, розпорядившись викраденими ювелірними виробами на власний розсуд.

Таким чином, завдавши потерпілій матеріального збитку на загальну суму 13460,16 грн.

14.06.2023 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Підозрювана ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно в умовах воєнного стану. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 від 11.05.2023; протоколом огляду місця події від 11.05.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 13.05.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.05.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.05.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.05.2023; висновком судової дактилоскопічної експертизи від 18.05.2023; протокол пред`явлення речі для впізнання за фотознімками від 21.05.2023; протокол пред`явлення речі для впізнання за фотознімками від 21.05.2023; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 14.06.2023; протокол допиту підозрюваної ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування встановлено що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше судимою вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06.06.2023 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавленням волі, звільнена від реального відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, вчинила нове кримінальне правопорушення.

Слідчий вказує, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, зокрема це підтверджується тим, що вона вчинила злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На думку слідчого, вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 інших більш м`яких видів запобіжних заходів, такі не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам, порівняно з запобіжним заходом у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Закарпатської області, Ужгородського району, міста Ужгород, одруженої, громадянки України, з повною середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 - раніше судимої, вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06.06.2023 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавленням волі, звільнена від реального відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та доданих до нього матеріалах кримінального провадження. Також, вважає неповажною причину неявки підозрюваної у судове засідання з розгляду клопотання 11.07.2023.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що запобіжний захід є необґрунтованим, а ризики не підтвердженими, а тому просила відмовити в задоволенні клопотання, та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника, повідомила, що проживає з бабусею за адресою: АДРЕСА_2 , має малолітню дитину, буде приходити на всі виклики. 11.07.2023 перебувала на роботі, тому не мала змоги покинути роботу за викликом 11.07.2023 для явки на розгляд клопотання, оскільки вся робота зупиниться. Просила не обирати їй тримання під вартою.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000940, відомості про яке 12.05.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

17.06.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протокол прийняття заяви від ОСОБА_7 від 11.05.2023; протокол огляду місця події від 11.05.2023; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 13.05.2023; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 12.05.2023; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 14.05.2023; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.05.2023; висновок судової дактилоскопічної експертизи від 18.05.2023; протокол пред`явлення речі для впізнання за фотознімками від 21.05.2023; протокол пред`явлення речі для впізнання за фотознімками від 21.05.2023; повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 14.06.2023; протокол допиту підозрюваної ОСОБА_4 , вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного обмежувального заходу.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначав слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеними з підстав, наведених ним в клопотанні та під час судового засідання.

Існування інших ризиків, про які зазначав прокурор в судовому засіданні не доведено. Зокрема, наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином прокурором під час судового засідання та слідчим за змістом клопотання необґрунтовано.

При цьому, слідчому судді не надано доказів того, що ОСОБА_4 підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Оцінюючи доводи слідчого та прокурора про необхідність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування встановлених ризиків, недоведеність існування інших ризиків, та враховуючи обставини справи, особу підозрюваної, яка раніше судима за злочини у проти власності, міцність її соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що сама лише обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити її належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

При цьому, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, є обґрунтовані підстави вважати, що остання може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, слідчий суддя вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, оскільки необхідним та достатнім буде саме такий запобіжний захід, та такий на даному етапі кримінального провадження зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України. В силу ч. 5 ст. 194 КПК України, та зважаючи на встановлені ризики в судовому засідання, на підозрювану слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-2 зазначеної норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Встановити строк дії даної ухвали та покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків до 11 серпня 2023 року, включно.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 17 липня 2023 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1