Справа № 504/1763/23
Номер провадження 1-кп/504/587/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ;

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ;

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000162 від 25.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крижанівка Одеської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

громадянин України ОСОБА_5 , усвідомлював та достовірно знав, про введення правого режиму воєнного стану на всій території України, а також введеної органами державної влади заборони, щодо збору та передачі даних про розміщення сил та засобів Збройних Сил України.

У період часу з 20.02.2023 - 21.02.2023, у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на збір та поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, при тому, що дана інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

20.02.2022 приблизно о 16 год. 08 хв. ОСОБА_5 , під час перебування в Одеській області, на його особистий мобільний телефон марки «Хіаомі», модель «Readmi Note 7», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з прив`язаним до нього номером мобільного телефону НОМЕР_3 , за допомогою месенджеру «Telegram», надіслано відзнятий відеозапис з пересуванням/переміщенням, рухом та розташуванням колони військової техніки Збройних Сил України, яка рухалась з АДРЕСА_1 , через АДРЕСА_2 .

У подальшому, з метою реалізації вищевказаного злочинного умислу, ОСОБА_5 , 21.02.2023 приблизно о 20 год. 37 хв., під час перебування в Одеській області, використовуючи свій особистий мобільний телефон марки «Хіаомі», модель «Readmi Note 7», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з прив`язаним до нього номером мобільного телефону НОМЕР_3 , за допомогою месенджеру «Telegram», здійснив пересилання/поширення інформації, про місце пересування/переміщення, руху та розташування колони військової техніки Збройних Сил України, яка рухалась з АДРЕСА_1 , через АДРЕСА_2 , громадянину рф ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (який записаний у телефонній книзі, як « ОСОБА_8 », за номером мобільного телефону НОМЕР_4 ), за допомогою текстових повідомлень із закріпленим вищевказаним відеозаписом.

Зокрема, ОСОБА_5 надіслав відеозапис з пересуванням/переміщенням, рухом та розташуванням колони військової техніки Збройних Сил України з наступним описанням/приписом, а саме: «Это мимо нас»; «Снимал ОСОБА_10 »; «Вчера»; «В сторону Южного»; «Может туда- сюда гоняют как поцы»; «Все говорю по факту».

ОСОБА_5 достовірно розумів те, що здійснення такої діяльності є протиправним та за яке передбачена кримінальна відповідальність відповідно до кримінального законодавства України.

20.02.2023 рухалась колона військової техніки Військової адміністрації АДРЕСА_1 , за маршрутом з в.ч. НОМЕР_5 та у зворотному напрямку. На вищевказаному відеозаписі можливо ідентифікувати військову техніку на місцевості, вищевказана інформація у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не поширювалась та не є загальнодоступною.

За таких обставин, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 114-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив обставини визначені в обвинувальному акті, свою винуватість у вчиненні вказаного злочину визнав, повідомив, що його сусід надіслав йому відео, на якому зафіксований рух військової техніки. В подальшому через месенджер Телеграм обвинувачений відправив це відео своєму батькові, який проживає в росії та товаришу, який проживає в Криму. Поширив вказаний відеозапис по дурості, не передбачав наслідків своїх дій. Повністю, щиро розкаявся, вказав, що жалкує з приводу вчиненого, більше такого не повторить.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000162 від 25.04.2023, відомості надані сторонами у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, тобто поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану є доведена в повному обсязі.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.114-2 КК України є тяжким злочином.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії тяжких, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 , позитивно характеризується за місцем роботи, проживає з бабусею, яка хворіє, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до доповіді органу пробації виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а звільнення від відбуття покарання із встановленням іспитового строку становитиме середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства.

Обставиною, яка передбачена ст. 66 КК України та пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття. Доказів наявності такої обставини, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_5 активного сприянння розкриттю кримінального правопорушення, судом не здобуто.

Обставиною, яка передбачена ст. 67 КК України та яка обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку прокурора, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за вчинений ним злочин передбачений ч. 2 ст.114-2 КК України покарання у вид позбавлення волі у мінімальних межах передбачених у санкції ч. 2 ст.114-2 КК України.

Згідно із законом стаття 75 КК України може бути застосована в тому разі, коли суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. При цьому таке рішення суд повинен належним чином умотивувати.

ОСОБА_5 , хоча раніше несудимий, є одруженим, батьком двох неповнолітніх дітей, працює та позитивно характеризується за місцем роботи, проживає з бабусею, яка хворіє, щиро розкаявся у вчиненому, разом з тим, вчинив кримінальне правопорушення, яке за класифікацією злочинів, передбачених ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, під час дії воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", що є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого.

Станом на дату вчинення кримінального правопорушення режим воєнного стану діяв близько одного року, правопорушення вчинено у розпал війни, у спосіб передання інформації про переміщення військової техніки ЗСУ, особі, що перебуває на окупованій агресором території. Вчинення правопорушення, носило вольовий характер та було заплановане заздалегідь, про що свідчать відповідні коментарі обвинуваченого, що супроводжували пересилання відеозапису з колоною військової техніки ЗСУ - «Это мимо нас»; «Снимал ОСОБА_10»; «Вчера»; «В сторону Южного»; «Может туда- сюда гоняют как поцы»; «Все говорю по факту». Вказане свідчить, про неможливість застосування ст. 75 КК України до обвинуваченого, оскільки на переконання суду його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. При цьому, судом враховуються дані досудової доповіді, проте суд вказує, що такі не мають для суду імперативного характеру та містять лише рекомендації, щодо призначення покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Щодо знарядь вчинення кримінального правопорушення - мобільного телефону, марки «Хіаомі», модель «Readmi Note 7», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_5 , то до такого слід застосувати спеціальну конфіскацію в порядку п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, а тому такий не може бути повернутий власнику, в т.ч. направлений для подальшої реалізації через спеціальні установи.

Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції - до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.

Строк покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбуття призначеного покарання строк тримання під вартою під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження з 11.03.2023 року до дня набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Речові докази, а саме: 7 стрічок, різного розміру з горизонтальними смугами, а саме: чорними та помаранчевими, 1 стрічку з горизонтальними смугами, а саме: червоною, синьою та білою, 1 стяг червоного кольору з написом: «150 стр. Ордена Кутузова II ст. идрицк. див. 79 с. к. 3. У. А. 1 Б. Ф, приблизним розміром 90x133 см; 1 стяг «триколор» (червоний, синій та білий), стяг РФ, приблизним розміром 87x125 см; 1 стяг «триколор» (червоний, синій та білий), стяг РФ, приблизним розміром 43x69 см; 1 чорну футболку, розмір L, з принтом з переду та с заду з зображенням гербу РФ (двухглавий/двохголовий орел), 1 прапорець на палиці, червоного кольору, з написом та гербом «СССР», блокнот з гербом РФ, стягом РФ та друкованими літерами «РОССИЯ БЛОКНОТ» на обкладинці; чорна куртка з шевроном військової медичної служби РФ (двухглавий/двохголовий орел), лист А4, з друкованим написом «НАРОДНОЕ СОБРАНИЕ 1 МАРТА В 14:00 НА КУЛИКОВОМ ПОЛЕ», та з зображенням чоловіка у військовій формі морських сил -знищити.

Речовий доказ мобільний телефон, марки «Хіаомі», модель «Readmi Note 7», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, відповідно до вимог п.1.ч. 9 ст. 100 КПК України та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1