КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13.06.2023 задоволено клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 10.08.2023 включно.

Встановлено строк тримання ОСОБА_7 під вартою обчислювати з 17 год. 40 хв. 11.06.2023.

Цією ж ухвалою визначено розмір застави у межах 40 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 99 240 грн., та покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6

_____________________________________________________________________________

Справа № 760/12925/23 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/4090/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, задовольнити клопотання підозрюваного ОСОБА_7 та застосувати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження захисник вказувала на те, що 13.06.2023 оголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваної ухвали, повний текст оголошено лише 16.06.2023.

Слідчий суддя не встановив наявність ризиків, зазначених у клопотання слідчого.

Крім того, слідчим суддею не взято до уваги те, що підозрюваний визнав свою вину та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

ОСОБА_7 вказував на те, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду та просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На переконання захисника, запобіжний захід у виді домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно ст. ст. 7, 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що копію вступної та резолютивної частини ухвали слідчого судді від 13.06.2023 цього ж дня вручено підозрюваному та його захиснику ОСОБА_6 .

Повний текст ухвали оголошено 16.06.2023 у відсутності учасників судового провадження, тоді як подано апеляційну скаргу захисником 20.06.2023.

З урахуванням наведеного у сукупності, а також беручи до увагу ту обставину, що про мотиви та обґрунтування прийнятого рішення захиснику ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 стало відомо після ознайомлення з повним текстом оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи захисника про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Як убачається із матеріалів судового провадження, СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001694 від 11.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що 11.06.2023 приблизно о 02 год. 10 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, перебуваючи поряд із кафе «Пітчер» по вул. Романа Ратушного (Волгоградська), 41, у м. Києві, діючи в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, шляхом збиття навісного замку проникли до металевого сховища, звідки таємно викрали майно ОСОБА_12 , а саме одну каністру об`ємом 20 л., вартістю 1500 грн., в якій містився бензин.

Також органом досудового розслідування встановлено, що 11.06.2023 приблизно о 02 год. 57 хв., ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, перебуваючи поряд із кафе «Пітчер» по вул. Романа Ратушного (Волгоградська), 41, у м. Києві, діючи в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, проникли до металевого сховища, звідки повторно таємно викрали майно ОСОБА_12 , а саме одну каністру об`ємом 20 л., вартістю 1500 грн., в якій містився бензин.

Крім того, 11.06.2023 приблизно о 02 год. 58 хв., ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, перебуваючи поряд із кафе «Пітчер» по вул. Романа Ратушного (Волгоградська), 41, у м. Києві, діючи в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, проникли до металевого сховища, звідки повторно таємно викрали майно ОСОБА_12 , а саме генератор «RZTK G 8500 Е», вартістю 71 500 грн.

Згідно даних протоколу затримання від 11.06.2023, цього ж дня о 17 год. 40 хв. ОСОБА_7 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

12.06.2023 о 16 год. 50 хв. ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у крадіжці, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у сховище, вчиненій в умовах воєнного стану, з правою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 185 КК України.

13.06.2023 слідчий СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 , в якому просила застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та покладенням на нього строком на 60 днів, у разі внесення застави або застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, а у разі неможливості прибути за викликом у призначений строк, заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13.06.2023 задоволено клопотання слідчого, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 10.08.2023 включно.

Встановлено строк тримання ОСОБА_7 під вартою обчислювати з 17 год. 40 хв. 11.06.2023.

Цією ж ухвалою визначено розмір застави у межах 40 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 99 240 грн., та покладено на нього, у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду,

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні,

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про визначення застави у межах 40 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 99 240 грн.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту,колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, колегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, не виключена ймовірність того, що останній у разі, якщо не буде обмежений у спілкуванні із потерпілим, свідками та іншими підозрюваними, яким відомі обставини інкримінованого злочину, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності ризику впливу на свідків та інших у кримінальному провадженні, оскільки він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілих та дослідження їх судом.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вірогідність настання яких, поряд із зазначеними ризиками, є досить високою.

Посилання захисника на те, що підозрюваний визнав свою вину та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність у нього наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги з висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3