Провадження №1-кс/127/9039/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду звернувся старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування №0000429, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Установлено, що група осіб, діючи на території Вінницької області, займаються незаконним виготовленням та збутом психотропної речовини - амфетаміні.

В період часу з 13.00 год. до 13.27 год. 31.08.2023, в АДРЕСА_1 було проведено обшук транспортного засобу який перебував у користуванні ОСОБА_4 автомобіля ВАЗ 2106, р.н. НОМЕР_1 . В ході проведення обшуку було вилучено сам транспортний засіб.

Під час досудового розслідування виникає необхідність у проведенні повноцінного розслідування та встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення. Крім того, відповідно до ст. 98 КПК України вилучене майно зазначене вище, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з вищевказаним, з метою забезпечення належного розслідування у кримінальному провадженні, зберігання речових доказів та недопущення можливості їх втрати або знищення, слідчий просить накласти на вказане майно арешт.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

З клопотання слідчого вбачається, що останній просить накласти арешт на вилучений 31.07.2023, під час проведення обшуку, транспортний засіб який перебував у користуванні ОСОБА_4 автомобіль ВАЗ 2106, р.н. НОМЕР_1 .

Зі змісту клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що необхідність такого арешту була обумовлена визнанням вищезазначеного майна речовими доказами, оскільки існує сукупність достатніх підстав вважати, що вилучене під час огляду майно, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, відповідно до положень ч.ч.1,3 ст. 170 КПК України.

Завданням арешту зазначеного майна слідчий визначив зберігання речових доказів та недопущення можливості їх втрати або знищення.

Згідно протоколу обшуку від 31.07.2023, в ході обшуку автомобіля ВАЗ 2106, р.н. НОМЕР_1 , наркотичних засобів, психотропних речовин виявлено не було, також не було виявлено інших заборонених до обігу речовин.

Так, в обґрунтування підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий зазначає те, що вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Сам факт формального набуття згідно постанови слідчого ОСОБА_3 від 01.08.2023 року процесуального статусу речового доказу, яким є вилучене майно, а саме автомобіль ВАЗ 2106, р.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , не свідчить про відповідність вказаного майна визначеним ст.98 КПК критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та не є безумовною підставою для арешту цього майна.

Слідчий суддя вважає, що в задоволенні вимог клопотання щодо накладення арешту на автомобіль ВАЗ 2106, р.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , слід відмовити, оскільки необхідні слідчі дії відносно вказаного майна було проведено та майно було оглянуто слідчим, вказаний автомобіль не є знаряддям вчинення злочину, не зберіг на ньому його сліди та не може виступати доказом у даному кримінальному провадженні. Крім того, вказаний автомобіль не може бути підданий спеціальній конфіскації чи конфіскації, як міри покарання, а також не може бути використаний для відшкодування шкоди, завданої правопорушенням, а тому відсутні підстави для накладення арешту, які зазначені в ст. 170 КПК України, через що арешт даного майна може призвести до порушення прав власника майна, що в даному випадку не відповідає потребам досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 131, 132, 170-172 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до апеляційного суду Вінницької області.

Слідчий суддя