Справа № 346/2222/23
Провадження № 11-кп/4808/332/23
Категорія ст. 81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ВК ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши в режимі відеозв`язку провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 09 травня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 , засудженого 30.08.2018 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст.ст. 121 ч.1, 263 ч. 1, 122 ч. 1, 125 ч. 2 ККУ з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.11.2017 року до позбавлення волі на 12 років з конфіскацією майна.

Суд мотивував ухвалу тим, що ОСОБА_8 не довів своє виправлення. За час відбування покарання в ДУ Роменська виправна колонія (№ 56) допускав порушення вимог режиму утримання, за що було накладено 2 стягнення, які погашено, оголошено 1 заохочення. За час відбування покарання в ДУ Селидівська виправна колонія (№ 82) порушень режиму він не допускав, стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. З 16.04.2022 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», за час відбування якого не допускає порушень режиму утримання, дисциплінарні стягнення не накладались, оголошено 3 заохочення. Залучається до робіт по благоустрою установи. Неконфліктний, ввічливий, тактовний. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка засуджених до звільнення ветеранів війни, які брали участь в АТО/ООС». Зв`язок з родичами підтримує шляхом телефонних розмов. 02.04.2020 року засіданням комісії йому відмовлено у застосуванні ст. 101 КВК України, а 19.05.2022 року у застосуванні ст. 82 КК України (а.с. 2).

Судом встановлено, що строк початку відбування покарання засудженому рахується з 10.11.2015 року, кінець строку 16.04.2025 року, призначеного судом покарання за умисні особливо тяжкі злочини (ст. 115 ч. 2, ст. 187 ч. 4 КК України).

Відповідно до даних довідки ДУ «Коломийська виправна колонія (№41) ОСОБА_8 залучався до проведення ремонтних робіт приміщень відділень СПС, а також позачергово без оплати праці до робіт по благоустрою колонії і прилеглої до неї території, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених. За весь час відбування покарання засудженому ОСОБА_8 накладено стягнення: 10.07.2019 року (догана за зберігання заборонених предметів); 17.07.2019 року (сувора догана - за порушеня розпорядку дня), а також 08.07.2021 року, 03.10.2022 року, 04.01.2023 року та 04.04.2023 року оголошено подяки (за сумлінну поведінку та добросовісне відношення до роботи (а.с. 3, том 2, арк. особ. справи № 95).

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 оскаржує ухвалу суду, вважає її незаконною та необґрунтованою, стверджує, що він характеризується позитивно, за активну участь у роботах з благоустрою місць позбавлення волі йому оголошено два заохочення. За час відбування покарання в Коломийській ВК № 41 не допустив порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Працевлаштований старшим днювальним дільниці ресоціалізації, також залучається до виконання робіт по благоустрою. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, підтримує зв`язок з родичами. Вважає, що його працевлаштування короткий термін не є підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні, оскільки це не залежало від нього. Також, засуджений наголошує, що його стягнення було зняте за сумлінну поведінку. Згідно ст. 134 КВК України дисциплінарних стягнень не має. За весь термін відбування покарання йому оголошено три заохочення. Просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою застосувати умовно щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В апеляційній інстанції :

- засуджений ОСОБА_8 та представник установи підтримали подану ним апеляційну скаргу, просять скасувати ухвалу та застосувати умовно-дострокове звільнення від покарання щодо нього; стверджує, що він довів своє виправлення;

- прокурор визнав апеляційну скаргу засудженого безпідставною, просить її відхилити, оскільки засуджений ОСОБА_8 не довів своє виправлення.

З`ясувавши обставини провадження, обговоривши апеляційні доводи, позицію учасників апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим.

Оскаржена ухвала суду цим вимогам закону відповідає, підстав для її скасування чи зміни не встановлено.

Висновок суду про відмову в задоволенні подання ВК про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_8 у зв`язку є обґрунтованим й вмотивованим.

Всі апеляційні доводи апелянта наведені в апеляційній скарзі не спростовують такого висновку суду.

Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засудженої особи є правом, а не обов`язком суду. Законними підставами для такого звільнення є дані про те, що засуджена особа сумлінною поведінкою й ставленням до праці довів своє виправлення.

Вказані підстави судом не встановлені, тому відмова суду в умовно-достроковому звільненні від покарання ОСОБА_8 є законним ц обґрунтованим.

Суд обґрунтовано визнав, що ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення умисних особливо тяжких злочинів, і хоча він відбув передбачений законом мінімум строку призначеного покарання для можливості звільнення умовно-достроково, проте, до закінчення строку відбування покарання залишилось ще понад один рік та 11 місяців, що є значним терміном для звільнення, на який потрібні вагомі докази виправлення засудженого.

Під час розгляду подання не наведено конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Посилання апелянта на те, що він залучається до тимчасових робіт, не має дисциплінарних стягнень, не дають правових підстав для висновку про те, що він довів своє виправлення, оскільки ці дані й обставини не ґрунтуються до положеннях ст. 81 ККУ, згідно якої суд може звільнити від покарання засуджену особу, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Таким чином, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 , тому залишає без змін ухвалу суду.

Керуючись ст. 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 09 травня 2023 року щодо нього без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4