Провадження №: 1-кс/755/2254/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст. 303, 304 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України за скаргою ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, установив:

у провадження цього місцевого суду 31 липня 2023 року надійшла дана скарга особи, яка її подала від 28 липня 2023 року через систему електронну пошту, однак з використанням ЕЦП (див. протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису).

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. 75, 76 КПК України, було визначено слідчу суддю ОСОБА_1 та передано провадження - 31 липня 2023 року.

При отриманні скарг у порядку ст. 303 КПК слідчий суддя перевіряє питання про те чи подано скаргу уповноваженою на те особою у межах строків окреслених ст. 304 КПК до належного суду.

Для вирішення питання, чи є особа повноважною на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також щодо строків подання скарги, слідча суддя зобов`язана перевірити наявність звернення особи із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення.

Відповідно перевіривши дотримання наведених вимог в цій ситуації було установлено, що скаргу подано особою, яка не має права її подавати, з огляду на таке.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 60 КПК заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування.

З норм ч. 5 ст. 55 КПК випливає, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Тобто, кожен з наведених статусів у особи набувається з моменту подання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення до правоохоронних органів.

Такий момент засвідчується даними про отримання заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення або ж відомостями установ поштового зв`язку.

Аби прийняти скаргу до розгляду слідчим суддею має бути установлено факт набуття автором скарги відповідних прав залежного від статусу регламентованих КПК, тобто установити факт поширення на цю особу права визначено п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК (право подати скаргу).

Згідно вимог ст. 22, 26 КПК вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Тобто, обов`язок доведення свого процесуального статусу лежить на особі, що звертається до суду з відповідною скаргою в силу положень ст. 22 КПК України (див. з цього питання позицію КАС викладену (1) в ухвалі від 10 грудня 2020 року у справі № 755/18555/20, де судом констатовано факт того, що тягар доказування обставин подання заяви до правоохоронних органів лежить на особі, що звертається до суду; (2) в ухвалі від 15 серпня 2022 року у справі № 755/18627/21, де суд апеляційної інстанції вказав, що наявність чи відсутність права подавати скаргу (звернення) є складовою відповідного процесуального статусу відповідного учасника кримінального провадження, у зв`язку з цим, для того щоб встановити чи має особа це право слідчий суддя має встановити процесуальний статус цієї особи на підставі доданих до скарги (звернення) документів).

До цієї скарги додано матеріали, з яких можливо встановити тільки факт складання заяви, однак з них не простежується факт її подання до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування.

Відсутність цього факту (подання заяви до органу) унеможливлює констатацію набуття автором скарги права та обов`язків визначених КПК України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Згідно даних відображених в ВССУ у справі № 5-1456ск16 серед іншого зауважив про те, що не додання до скарги документів, які підтверджують повноваження на участь, унеможливлює відкриття провадження, в цій справі не надавши доказів на підтвердження факту звернення до УП ОСОБА_3 , відповідно, тим самим, не підтвердила своє право визначене п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що ця скарга підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК з роз`ясненням того, що повернення скарги, згідно із ч. 7 ст. 304 КПК, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді.

Керуючись ст. 303, 304, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, Суд постановив:

скаргу повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України.

Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1