Справа № 446/2687/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2023 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора

ОСОБА_3

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька Львівської області в залі судових засідань Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496 від 03.08.2021 про обвинувачення

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця громадянина України, уродженця смт.Добротвір Кам`янка-Бузького району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта незакінчена середня-спеціальна, тимчасово не працює, учень групи № 11 Добротвірського префесійного ліцею, не одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей немає, раніше не судимий,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця громадянина України, уродженця смт.Добротвір Кам`янка-Бузького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта незакінчена середня-спеціальна, тимчасово не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей немає, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця громадянина України, уродженця смт.Добротвір Кам`янка-Бузького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта незакінчена середня-спеціальна, тимчасово не працює, учень групи № 22 Добротвірського професійного ліцею не одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей немає, раніше судимого 23.09.2022 р. вироком Буського районного суду Львівської області до 5 років позбавлення волі, на підставі ст..ст.75,104 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 29 липня 2021 близько 05 год. 00 хв., за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням в приміщення, керуючись корисливим мотивом, через відчинену металеву браму проникли на територію ТзОВ «Підкова», що розташоване в АДРЕСА_1 . В подальшому перебуваючи на території даного підприємства ОСОБА_4 , через частину пошкодженої стіни, проник у приміщення недіючого столярного цеху звідки вчинив крадіжку залізо-дорожньої рейси Р18 довжиною 4,6 метра та залізо- дорожньої рейси Р18 довжиною 4,38 метра загальною вартістю 1612, 80 гривень та чотирьох колісних пар вагонетки загальною вартістю 3200,00 гривень, завдавши матеріальну шкоду ТзОВ «Підкова» на суму 4820,80 грн.

неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 29 липня 2021 близько 05 год. 00 хв., за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням в приміщення, керуючись корисливим мотивом, через відчинену металеву браму проникли на територію ТзОВ «Підкова», що розташоване в АДРЕСА_1 . В подальшому перебуваючи на території даного підприємства ОСОБА_7 , через частину пошкодженої стіни, проник у приміщення недіючого столярного цеху звідки вчинив крадіжку залізо-дорожньої рейси Р18 довжиною 4,6 метра та залізо- дорожньої рейси Р18 довжиною 4,38 метра загальною вартістю 1612, 80 гривень та чотирьох колісних пар вагонетки загальною вартістю 3200,00 гривень, завдавши матеріальну шкоду ТзОВ «Підкова» на суму 4820,80 грн.

неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 29 липня 2021 близько 05 год. 00 хв., за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням в приміщення, керуючись корисливим мотивом, через відчинену металеву браму проникли на територію ТзОВ «Підкова», що розташоване в АДРЕСА_1 . В подальшому перебуваючи на території даного підприємства ОСОБА_7 , через частину пошкодженої стіни, проник у приміщення недіючого столярного цеху звідки вчинив крадіжку залізо-дорожньої рейси Р18 довжиною 4,6 метра та залізо- дорожньої рейси Р18 довжиною 4,38 метра загальною вартістю 1612, 80 гривень та чотирьох колісних пар вагонетки загальною вартістю 3200,00 гривень, завдавши матеріальну шкоду ТзОВ «Підкова» на суму 4820,80 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в приміщення.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в приміщення.

Таким чином, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в приміщення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. Дав пояснення аналогічні обвинувальному акту, пояснивши, що це сталося біля станції с с.Старий Добротвір, він був разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ; рейси вони винесли і здали на металолом, взяли гроші, поділили між собою та потратили. Просив суд суворо не карати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. Дав пояснення аналогічні обвинувальному акту, пояснивши, що 29.07.2021 р. він був разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , це сталося зранку, вони залізли через верх, тобто кришу, в подальшому рейси продали. Просив суд суворо не карати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. Дав пояснення аналогічні обвинувальному акту, пояснивши, що точної дати не пам`ятає, але було літо, зранку він був з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .. Залізли в приміщення через верх, кришу; винесли метал і здали, отримали гроші за метал і потратили їх. Зазначив, що навчається на сварщика, допомагає мамі, обіціє такого більше не робити.

Представник потерпілого ТзОВ «Підкова» - ОСОБА_14 в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву, вх. № 2530, у якій просив розгляд справи проводити без його участі та у зв`язку із дійовим каяттям осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності, молодим їх віком, запевненням, що вони більше не вчинятиму кримінальних правопорушень, як представник потерпілого немає до обвинувачених матеріальних та моральних претензій. Просить прийти максимально легке покарання до обвинувачених.(а.с.191).

Винуватість ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також письмовими доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Так, відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.08.2021 кримінального провадження № 0000496, 03.08.2021 р в слідчий відділ Червоноградського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області поступилоа письмова заява від ОСОБА_14 про те, що 29.07.2021 невідома особа, шляхом пошкодження вхідних дверей проникла у приміщення столярного цеху ПРАТ «Буддеталь», що розташований в смт.Добротвір по вул. Івана Франка Червоноградського району Львівської області звідки вчинила крадіжку частин металоконструкцій, чим спричинила матеріальні збитки на суму 3500 гривень ( а.с. 1);

Протоколом огляду місця події від 03.08.2021 р. (а.с. 24-27 мат. кримінального провадження.);

Протоколом огляду місця події від 04.08.2021 р. (а.с. 28-31 мат.кримінального провадження);

Заявою (розпискою) про передачу речового доказу на зберігання (а.с.32 мат.кримінального провадження);

Висновком товарознавчої експертизи № СЕ-19/114-21/14687-ТВ від 13.09.2021, згідно якого ринкова вартість залізничної рейки Р18 довжиною 4,6 м та залізничної рейки Р18 довжиною 4,38 м, станом на 29.07.2021, становила: 1612,80 грн. (одна тисяча шістсот дванадцять гривень вісімдесят копійок).(а.с.36-41);

Висновком товарознавчої експертизи № СЕ-19/114-21/14686-ТВ від 13.09.2021, згідно якого ринкова вартість лісних пар вагонетки в кількості 4 (чотири) штуки, станом на 29.07.2021, становила : 3200,00 (три тисячі двісті гривень нуль копійок) (а.с.46-50 мат.кримінального провадження);

Постановою про визнання речовими доказами від 13.09.2021 р., вилучені предмети, а сама: залізо-дорожню рейсу Р18 довжиною 4,38 метра та чотири колісних пари вагонетки визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000496 від 03.08.2021 (а.с.55 мат.кримінального провадження);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.11.2021 із ОСОБА_4 (а.с. 84-86 мат.кримінального провадження);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.11.2021 із ОСОБА_10 (а.с. 110-112 мат.кримінального провадження);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.11.2021 із ОСОБА_7 (а.с. 136-138 мат.кримінального провадження);

Заявою представника потерпілого ТзОВ «Підкова» - ОСОБА_14 про відсутність матеріальних та моральних претензій до обвинувачених (а.с.191).

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст. 92 КПК на сторону обвинувачення покладається обов`язок доказування не лише обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, а й обов`язок доказування належності та допустимості поданих доказів.

Згідно з положеннями ст. 86, ст. 87 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про достатність встановлених під час судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами 2 та 4 ст. 17 КПК, що передбачають: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Вказане також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 року. У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази. При оцінці доказів суд має керуватися критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06 листопада 2009 року « Про судову практику у справах про злочини проти власності», злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину.

При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, доведена повністю, а їх дії необхідно кваліфікувати:

ОСОБА_4 - за ч.3 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в приміщення.

ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в приміщення.

ОСОБА_10 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в приміщення.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також при призначенні покарання суд враховує вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік та стан здоров`я, відсутність претензій матеріального та морального характеру у представника потерпілого, обставини, відповідно до ст.66 КК України, які пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім; відсутність обставин, відповідно до ст.67 КК України, що б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що він раніше не судимий, посередньо характеризується по місцю навчання (а.с.72); на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.с.62) , та враховує висновок досудової доповіді органу пробації.

З огляду на перераховані обставини суд вважає, що неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, але зважаючи на особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд обґрунтовано вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 можуть бути застосовані положення ст.ст. 75, 76, 104 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст.ст. 65, 103 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінальних правопорушень, де кримінальне правопорушення за ч.3 ст.185 КК України класифікується за ст.12 КК України як тяжкий злочин, враховує умови життя та виховання неповнолітнього, рівень розвитку, його соціальні зв"язки. Також враховує особу винного ОСОБА_7 , який за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.116), у лікаря психіатра на обліку не перебуває (а.с.117) та враховує висновок досудової доповіді органу пробації.

Обставини справи, відповідно до ст.66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім;

Обставини, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні.

З огляду на перераховані обставини суд вважає, що неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, але зважаючи на особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд обґрунтовано вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 можуть бути застосовані положення ст.ст. 75, 76, 104 КК України, звільнивши ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням. Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує вимоги ст.ст. 65, 103 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінальних правопорушень, де кримінальне правопорушення за ч.3 ст.185 КК України класифікується за ст.12 КК України як тяжкий злочин, враховує умови життя та виховання неповнолітнього, рівень розвитку, його соціальні зв"язки. Також враховує особу винного ОСОБА_10 , який за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.91), у лікаря психіатра на обліку не перебуває (а.с.90) та враховує висновок досудової доповіді органу пробації.

Обставини справи, відповідно до ст.66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім;

Обставини, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 відсутні.

З огляду на перераховані обставини суд вважає, що неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_10 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, на підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_10 слід призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Буського районного суду Львівської області від 23 вересня 2022 року, більш суворим, призначеним за даним вироком остаточно призначивши покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі. Зважаючи на особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_10 можуть бути застосовані положення ст.ст. 75, 76, 104 КК України, звільнивши ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням. Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Стягнути солідарно з обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 витрати на проведення експертиз, а саме:

-За проведення судово-товарознавчої експертизи СЕ № 19/114-21/14687-ТВ від 13.09.2021 в сумі 1372,96 (одну тисячу триста сімдесят дві гривні дев`яносто шість копійок),

-За проведення судово-товарознавчої експертизи СЕ № 19/114-21/14686-ТВ від 13.09.2021 в сумі 1372,96 (одну тисячу триста сімдесят дві гривні дев`яносто шість копійок), а разом загальні витрати на проведення експертизи становлять 2745,92 грн. (дві тисячі сімсот сорок п`ять гривень дев`яносто дві копійки.

Речові докази по справі слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченим: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 не обиралася.

Керуючись ст.ст. 366- 368, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та у відповідності до ст.76 КК України суд покладає на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення даного вироку.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання, якщо він протягом 1(одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та у відповідності до ст.76 КК України суд покладає на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_7 рахувати з моменту проголошення даного вироку.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу не обирати.

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень за даним вироком та вироком Буського районного суду від 23 вересня 2022 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та у відповідності до ст.76 КК України суд покладає на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_10 рахувати з моменту проголошення даного вироку.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути солідарно з обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 витрати за проведення експертиз, а саме:

-За проведення судово-товарознавчої експертизи СЕ № 19/114-21/14687-ТВ від 13.09.2021 в сумі 1372,96 (одну тисячу триста сімдесят дві гривні дев`яносто шість копійок),

-За проведення судово-товарознавчої експертизи СЕ № 19/114-21/14686-ТВ від 13.09.2021 в сумі 1372,96 (одну тисячу триста сімдесят дві гривні дев`яносто шість копійок), а разом 2745,92 грн. (дві тисячі сімсот сорок п`ять гривень дев`яносто дві копійки.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме: залізо-дорожню рейсу Р18 довжиною 4,6 метра, залізо-дорожню рейсу Р18 довжиною 4,38 метра та чотири колісних пари вагонетки повернути у власність потерпілого ОСОБА_14 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 04.09.2023.

Суддя ОСОБА_1