Справа № 369/3825/19
Провадження № 1-кп/369/244/23
В И Р О К

іменем України

22.06.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000141 від 05.01.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Фастівського району Київської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який має повну загальну освіту, одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

24.12.2017 року близько 6 години водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем марки «Mercedes S400», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Соборній в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області зі сторони с. Святопетрівське у напрямку м. Києва, в районі будинку № 140 по вулиці Соборній с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою та її змінами, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не мав змоги постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Grandis», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 та автобусом «I-VAN», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_11 , які рухалися у зустрічному напрямку зі сторони м. Києва.

Внаслідок зіткнення водій автомобіля «Mitsubishi Grandis», р/н НОМЕР_3 , - потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: консолідуючого перелому заднього краю вертлюгової западини тазу зліва, помірна привідно-ротаційна артрогенна больова контрактура в лівому кульшовому суглобі, парез лівої стопи, посттравматична нейропатія лівого сідничного нерву, що згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 5/Т від 13.12.2018 року відповідають тяжким тілесним ушкодженням за критерієм стійкої втрати працездатності.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_10 грубо порушив вимоги п. 1.5 (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних битків), п.п. «б» п. 2.3 (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі), п. 12.1 (Під час вибору в установлений межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Порушення водієм ОСОБА_10 вимог п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Крім того, ОСОБА_10 пред`явлено обвинувачення, що він порушив в тому числі і пп. «а» п. 2.9 ПДР України, оскільки 24.12.2017 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_10 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, не заперечував, що 24.12.2017 року дорожньо-транспортна пригода сталась через порушенням ним ПДР, також не заперечував, що потерпілий ОСОБА_7 був травмований, проте вважав, що останній отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, факт перебування за кермом в стані алкогольного сп`яніння заперечував, повідомив, що він відшкодував на користь потерпілого 30000 грн. завданої шкоди, вибачився перед потерпілим шкодував про вчинене, щирого каяття не виявив.

Потерпілий ОСОБА_7 суду повідомив, що станом на грудень 2017 року він працював у службі таксі «Uber», 24.12.2017 року були складні погодні умови, танув сніг, він рухався за кермом автомобіля «Mitsubishi Grandis», р/н НОМЕР_3 , машин було мало, дорога мала плавний поворот, він побачив проблискові маячки поліцейського авто, після чого - яскраве світло фар автомобіля, який «летів» назустріч, ОСОБА_12 натиснув на гальма, потім відчув удар і втратив свідомість. Прийшов у свідомість, коли його до тями приводив поліцейський, який витягнув його з автомобіля, що було помилкою, оскільки непотрібно було чіпати потерпілого до приїзду карети швидкої медичної допомоги. Коли поліцейський витягнув його з автомобіля, ОСОБА_12 встав на ноги і відчув якийсь хрускіт в нозі, після чого знову втратив свідомість. ОСОБА_12 був доправлений до районної лікарні, де зробили знімки та встановили, що є тріщина в кульшовому суглобі та було рекомендовано звернутися в лікарню м. Києва, оскільки в районній лікарні не було необхідного обладнання для проведення МРТ. Після проведення консультацій з`ясували, що перелом кульшового суглобу стався в момент зіткнення транспортних засобів, була проведена операція, після операції три місяці не можна було ставати на ногу.

Потерпілий звернувся з позовом про стягнення з обвинуваченого на свою користь 302696,40 грн. матеріальної шкоди, яка пов`язана з тотальним знищенням транспортного засобу, 51726,98 грн. витрат на лікування та 400000 грн. моральної шкоди, яку аргументував втратою соціальної активності та стійкою втратою працездатності, а також витрат на правову допомогу.

При призначенні покарання вважав, що ОСОБА_10 повинен понести відповідальність згідно закону.

З досліджених судом документів слідує, що відомості до ЄРДР були внесені 05.01.2018 року з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України, за матеріали ДТП, яка мала місце 24.12.2017 року в с. Софіївська Борщагівка по вул. Соборній, 140 , пізніше дії водія - винуватця ДТП були перекваліфіковані на ч. 2 ст. 286 КК України (том 1 а.с. 142-143).

Про ДТП з потерпілим на спецлінію «102» було повідомлено о 6.50 24.12.2017 року працівником поліції ОСОБА_13 (том 1 а.с. 149), о 7.30 на спецлінію «102» надійшло повідомлення від лікаря ОСОБА_14 про госпіталізацію потерпілого ОСОБА_15 до лікарні (том 1 а.с. 150).

Обстановка на місці ДТП була зафіксована протоколом огляду, проведеним з 07.30 до 8.30 24.12.2017 року у присутності двох понятих та водіїв ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (том 1 а.с. 158-162).

24.12.2017 року в Боярській ЦРЛ була надана медична допомога потерпілому в ДТП ОСОБА_7 та проведено його огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6820», результат негативний, а також медична допомога була надана госпіталізованому з місця ДТП ОСОБА_16 , який відмовився від огляду на стан сп`яніння та самовільно покинув медичну установу (том 1 а.с. 157).

Потерпілий ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні № 17 з 24.12.2017 року по 10.01.2018 року, з 2 по 12 травня 2018 року - в Київській міській клінічній лікарні № 9, в Інституті травматології та ортопедії, за результатами огляду медико-соціальною експертною комісією йому встановлено ІІІ групу інвалідності довічно (том 1 а.с. 166-175).

Власником автомобіля «Mitsubishi Grandis», р/н НОМЕР_3 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 являється ОСОБА_7 (том 1 а.с. 178а).

Постановою від 15.03.2018 року судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_10 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції 24.12.2017 року при оформленні ДТП (том 1 а.с. 181-187).

Автомобілі, якими керували обвинувачений та потерпілий на момент ДТП були у справному стані (висновки експертів № 12-1/746 та № 12-1/751 від 01.06.2018 року (том 1 а.с. 190-194, 197-200).

Зіткнення автомобілів «Mercedes S400», р/н НОМЕР_2 , та «Mitsubishi Grandis», р/н НОМЕР_3 , могло відбутися як на смузі руху в напрямку с. Святопетрівське, так і на прилеглому до неї узбіччі (висновок експерта № 12-1/752 від 01.06.2018 року, том 1 а.с. 203-209), отже в смузі руху водія ОСОБА_7 .

Тяжкість отриманих потерпілим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень як тяжких визначена висновком експерта № 5/т від 16.11-13.12.2018 року (том 1 а.с. 220-222), сумнівів у достовірності якого не виникає, оскільки комісія експертів зробила такий висновок, виходячи з загальної втрати 40 % працездатності. Підстави для визнання вказаного експертного висновку недопустимим доказом відсутні.

Тому, з`ясувавши всі обставини у кримінальному провадженні, дослідивши надані в розпорядження суду докази та оцінивши їх з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у порушенні пп. «б» п. 2.3, п. 12.1 ПДР України, що призвело до отримання 24.12.2017 року потерпілим ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, а отже у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена повністю.

З пред`явленого обвинувачення суд виключає обвинувачення ОСОБА_10 у керуванні 24.12.2017 року транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки докази на підтвердження таких обставин прокурором не надані, так як в порушення п. 8.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння № 1452/735 від 09.11.2015 року, за реєстрованою в Мінюсті України за № 1413/27858, огляд водія ОСОБА_10 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я проведений не був.

Вина ОСОБА_10 доведена проведеними у справі експертними дослідженнями, показаннями потерпілого та іншими письмовими доказами, які в сукупності обґрунтовано довели, що саме свідоме ігнорування та порушення ПДР водієм ОСОБА_10 стало причиною виїзду керованого ним транспортного засобу на зустрічну смугу руху, зіткнення з двома автомобілями та травмування потерпілого ОСОБА_7 ,

З огляду на наведене суд кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння за ч. 2 ст. 286 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого та вважає, що за вчинений злочин ОСОБА_10 заслуговує на покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки порушення ПДР сталось лише внаслідок винних дій останнього.

Відсутність у ОСОБА_10 попередніх судимостей, наявність стійких соціальних зв`язків та обіцянки тривалістю в п`ять років відшкодувати шкоду потерпілому не дають підстав для встановлення обвинуваченому на підставі ст. 75 КК України випробування.

Щодо заявлених позовних вимог, то розмір шкоди, завданої ОСОБА_7 як власнику транспортного засобу, доведено висновком експерта № 13-4/2 від 06.03.2019 року (том 1 а.с. 225-233), внаслідок травмування в ДТП потерпілий отримав моральні страждання та витратив гроші на лікування, документів про понесені витрати на правову допомогу суду не надано, тому, з урахуванням часткового відшкодування в сумі 30000 грн., суд задовольняє вимоги потерпілого про стягнення збитку з приводу пошкодження автомобіля, 21726,98 грн. витрат на лікування та частково моральну шкоду, у відшкодуванні витрат на правову допомогу суд відмовляє.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_10 рахувати з моменту його затримання на виконання вироку.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частковою.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 (триста дві тисяч шістсот дев`яносто шість) грн. 40 коп. матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу, 21726 (двадцять одну тисячу сімсот двадцять шість) грн. 98 коп. витрат на лікування та 200000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди.

В решті позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0000141 у розмірі 6292 (шість тисяч двісті дев`яносто дві) грн.

Речові докази у справі: автомобілі «Mercedes S400», р/н НОМЕР_2 , та «Mitsubishi Grandis», р/н НОМЕР_3 , які зберігаються на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів у м. Боярка по вул. Кібенка, 166, повернути власникам або користувачам.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1