справа № 361/744/15-к
провадження № 1-кп/361/72/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004465 від 27 листопада 2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, недруженого, офіційно працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 13 жовтня 2014 року звернувся до старшого інспектора відділу кадрів «Консультативно-діагностичного центру № 2 Дарницького району м. Києва» ОСОБА_7 , яка згідно зі своїми функціональними обов`язками уповноважена видавати працівникам зазначеного медичного закладу довідки, які посвідчують факти, що мають юридичне значення, ввівши останню в оману, маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документу, який надає права або звільняє від обов`язків, отримав довідку № 1006 від 13 жовтня 2014 року із завідомо недостовірною для себе інформацією про те, що 27 липня 2013 року в період часу з 08 год. 00 хв. до 13 год. 47 хв. ОСОБА_5 працював, тобто перебував на робочому місці згідно з графіком роботи.

У подальшому, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документу, який посвідчує факт, що має юридичне значення, надає право або звільняє від обов`язків, реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно та з корисливих мотивів, під час судового розгляду цивільної справи № 361/5495/14-ц Апеляційним судом Київської області, подав головуючому у провадженні завідомо підроблений документ, а саме довідку № 1006 від 13 жовтня 2014 року для підтвердження факту перебування 27 липня 2013 року на робочому місці з метою прийняття Апеляційним судом Київської області рішення майнового характеру на користь ОСОБА_5 .

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, зазначивши, що цього злочину не вчиняв. При цьому суду показав, що він прийшов у відділ кадрів до ОСОБА_7 і попросив надати йому довідку про те, що він працював 27 липня 2013 року, оскільки дійсно у цей день мав на прийомі пацієнтів. Після чого йому видали довідку, чи була ця довідка невірна йому не було відомо. Зазначив, що це інформаційна довідка, для чого вона йому була потрібна, він ОСОБА_7 не повідомляв. Пояснив, що у закладі по суботам зазвичай всі лікарі працюють, і він теж. У суботу у медичному закладі є чергові та прибиральниці, які вранці відчиняють двері. Видану йому довідку використав у суді під час розгляду цивільної справи.

У судовому засіданні були прослухані звукозаписи судових засідань показань свідків сторони обвинувачення, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , оскільки явку останніх прокурор у судові засідання неодноразово не зміг забезпечити, при цьому подав клопотання про відтворення показань цих свідків (а. п. 241-243, т. 3), яке судом було задоволено.

Так, свідок ОСОБА_8 суду показала, що є колишньою тещею обвинуваченого, який наполягав, щоб вона позичила йому гроші. При цьому зазначила, що ОСОБА_5 підробив довідку про те, що він працював у суботу 27 липня 2013 року, яку у подальшому надав суду під час розгляду цивільної справи відносно позики 80 тис. доларів США. Хто саме видавав довідку їй не відомо. Суду показала, що в суботу він був у с. Погреби, його там бачили у той день люди, проте він у довідці зазначив, що 27 липня 2013 року був на роботі. Того ж дня о 08 год. ранку вона йому передала гроші при свідках.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що особисто з обвинуваченим не знайома, знає, що він підробив документи. Показала, що 27 липня 2013 року вона з ОСОБА_8 та водієм їздили у с. Погреби із м. Києва для того, щоб ОСОБА_8 передала ОСОБА_5 80 тис. доларів США, щоб викупити у нього землю. Бачила, як ОСОБА_5 взяв гроші і сів у машину та поїхав. Дату запам`ятала, бо у машині була розмова, що потрібно на всяк випадок запам`ятати дату передачі коштів. Вона (свідок) знає ОСОБА_8 більше 4 років, остання працює консьєржкою у домі, де вона також мала роботу. Гроші були завернуті у чорний пакет. Частину цих грошей вона їй позичала. Факт отримання грошей оформлений документом не був.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що працювала старшим інспектором відділу кадрів «Консультативно-діагностичного центру № 2 Дарницького району м. Києва». На усне прохання ОСОБА_5 у 2014 році видала йому довідку з місця роботи за 2013 рік про те, що він працює в їхньому закладі, а саме те, що працював 27 липня 2013 року з 08 год. до 13 год. 45 хв. Зазначила, що як потім з`ясувалося, дата вказана у довідці невірно, так як нею було перевірено чи не був ОСОБА_5 у той день у відпустці чи на лікарняному. Зазначила, що графік роботи складається і затверджується керівником закладу, в якому вказується, в який час працює співробітник, перед видачею довідки вона звіряла з цим графіком, графік роботи ОСОБА_5 з понеділка по п`ятницю. У довідці помилка про те, що він працював у суботу. Хто саме працює в суботу їй невідомо. При видачі цієї довідка вона не перевірила, що це була субота. За підробку довідки вона не притягувалася до кримінальної чи іншої відповідальності. Зазначила, що вона цю довідку не підробляла, видала її помилково.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що працювала заступником директора «Консультативно-діагностичного центру № 2 Дарницького району м. Києва», у якому визначено п`ятиденний робочий тиждень, згідно окремого графіку є робота у вихідні та святкові дні. ОСОБА_5 працював в їхньому закладі у відділенні спецрахунку масажистом, його робоче місце на 2 поверсі закладу масажний кабінет. Нею було проведено службове розслідування з приводу присутності 27 липня 2013 року ОСОБА_5 на роботі, яким встановлено, що цього дня він не був на роботі, дата вказана у довідці помилково. Суду показала, що фіксування пацієнтів веде запис сам масажист, інформація, зазначена на сайті в мережі Інтернет щодо графіку роботи Центру не може бути правдивою.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що працює директором «Консультативно-діагностичного центру № 2 Дарницького району м. Києва». Про довідку дізнався уперше, коли до нього надійшов запит правоохоронних органів. Суду показав, що ОСОБА_5 працює в їхньому закладі згідно графіку, чи працював він по суботам, то йому не відомо. Працівник ОСОБА_7 дату у довідці вказала помилково, оскільки не перевірила, що це була субота. Інформацію у довідці вказано не повністю вірно, а саме щодо дати; дійсності відповідає інформація щодо графіку роботи. Дозвіл ОСОБА_5 на роботу 27 липня 2013 року ним не надавався. Йому не відомо, чи перебував у цей день у дійсності ОСОБА_5 на роботі. Час роботи центру у будні дні з 08 до 20 год., в суботу з 09 до 15 год, неділя вихідний день. Черговий працівник відкриває заклад о 08 год., пацієнти можуть попасти в суботу в заклад о 09 год. Також свідок показав, що довідку видає працівник кадрів центру за її підписом, він ставить підпис на довідках лише, які надходять з правоохоронних органів. Довідка, яка була видана ОСОБА_5 , не є офіційним документом, а є лише інформаційною довідкою, на якій стоїть печатка «для документів», наказ про роботу ОСОБА_5 в суботу він не підписував. Дані, зазначені у довідці, недостовірні.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що на прохання тещі обвинуваченого - ОСОБА_8 возив останню до ОСОБА_5 в с. Погреби, зі її слів знає, що вона хотіла передати йому гроші. Це було приблизно у квітні або травні 2012 чи 2013 року, точного часу він не пам`ятає, але знає, що було вранці. Бачив у руках ОСОБА_8 чорний пакет, також бачив, як вона, приїхавши на місце, ходила з обвинуваченим приблизно 15-20 хвилин, до нього повернулася вже без пакета, і вони поїхали назад.

Також у судовому засіданні за клопотанням захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 були прослухані звукозаписи судових засідань показань свідків сторони захисту, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які були допитані під час судового засідання 12 серпня 2016 року в Апеляційному суді Київської області.

Свідок ОСОБА_13 показав суду, що він добре знає обвинуваченого і до нього як до спеціаліста звертається вже 5 років, зранку приблизно о 06 год. 27 липня 2013 року ОСОБА_5 робив йому масаж, це була субота.

Свідок ОСОБА_14 показав суду, що він впав з коня і отримав травму, його 27 липня 2013 року зранку приблизно о 08 год. привезли до ОСОБА_5 на лікувальний масаж, це була субота. Двері закладу може відчинити чи охорона, чи прибиральниця.

У судовому засідання свідок сторони захисту ОСОБА_15 суду показав, що вранці 27 липня 2013 року, це була субота, ОСОБА_5 робив йому лікувальний масаж шиї, оскільки у нього були проблеми зі здоров`ям.

Стороною обвинувачення, на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні цього злочину було надано та судом в судовому засіданні досліджено такі докази:

- відповідь на запит КНП «Консультативно-діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва» від 06 січня 2015 року № 3, згідно з яким довідка № 1006 від 13 жовтня 2014 року видавалася старшим інспектором з кадрів ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_5 . Довідка № 1006 ОСОБА_5 була видана за його усним проханням (т. 1, а. п. 225);

- копія журналу реєстрації вихідної кореспонденції КНП «Консультативно-діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва», згідно з яким у журнал внесено відомості про реєстрацію довідки № 1006 від 13 жовтня 2014 року на ОСОБА_5 за вимогою (т. 1, а. п. 226-228);

- копія табелю обліку використання робочого часу КНП «Консультативно-діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва» за липень 2013 року, згідно з яким 27 липня 2013 року ОСОБА_5 не протабельований (т. 1, а. п. 229);

- копія графіку роботи співробітників відділення оздоровчого масажу на спецрахунку на 2013 рік, згідно з яким ОСОБА_5 , сестра медична з масажу, має ставку 0,75 з графіком з понеділка по п`ятницю включно (т. 1, а. п. 230);

- копія посадової інструкції сестри медичної з масажу відділення оздоровчого масажу на спецрахунку КНП «Консультативно-діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва» (т. 1, а. п. 231-232);

- відповідь на запит КНП «Консультативно-діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва» від 20 січня 2015 року № 50, згідно з яким у довідці № 1006 помилково зазначено, що 27 липня 2013 року ОСОБА_5 перебував на роботі (т. 1, а. п. 233);

- копія довідки № 1006 від 13 жовтня 2014 року, видана старшим інспектором кадрів ОСОБА_7 КНП «Консультативно-діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва» ОСОБА_5 в тому, що він дійсно працює в КНП «Консультативно-діагностичний центр № 2 Дарницького району м. Києва» на посаді медичної сестри з масажу відділення оздоровчого масажу на спецрахунку з 02 липня 2008 року наказ № 25 від 02.07.2008р. по теперішній час. 27 липня 2013 року працював з 08-00 до 13-47 згідно графіку роботи (т. 1, а. п. 234);

- копія заяви ОСОБА_16 від 04 листопада 2014 року про вчинення кримінального правопорушення (т. 1, а. п. 236-237).

Суд, по закінченні з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, поставив на обговорення питання чи бажають сторони доповнити судовий розгляд та чим саме. Будь-яких клопотань щодо доповнення судового розгляду від учасників судового провадження не надійшло.

Таким чином, слід зазначити, що судом в межах повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною обвинувачення та захисту своїх процесуальних прав, в тому числі права відстоювати свою правову кваліфікацію і надавати докази на її обґрунтування та для повного і об`єктивного з`ясування обставин на підставі наданих сторонами доказів.

Проте ні показання свідків сторони обвинувачення, ні письмові матеріали сторони обвинувачення не містять даних про те, що старшим інспектором відділу кадрів «Консультативно-діагностичного центру № 2 Дарницького району м. Києва» ОСОБА_7 було підроблено довідку № 1006 від 13 жовтня 2014 року, яка була надана ОСОБА_5 на його вимогу та в подальшому останнім використана, зокрема суду не надано доказів про притягнення ОСОБА_7 чи іншої особи до кримінальної відповідальності за підброблення цієї довідки.

Враховуючи те, що у судових засіданнях не знайшло підтвердження те, що документ, а саме довідка № 1006 від 13 жовтня 2014 року, є підробленим, відтак, на переконання суду, в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Згідно статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Положеннями ст. 84 КПК України передбачено те, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння або пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Із врахуванням наведених вище мотивів, дотримуючись принципів верховенства права, законності, змагальності сторін, диспозитивності кримінального судочинства, суд тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченого, тому відкидає докази обвинувачення.

Враховуючи зазначене, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України та склад такого злочину недоведеним.

Суд вважає, що прокурором не виконано приписів ст. ст. 22, 92, 93 КПК України щодо обов`язку доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, збирання доказів, доведення перед судом їх переконливості, тому суд при вирішенні справи враховує загальні засади кримінального провадження щодо змагальності сторін та диспозитивності.

У зв`язку із чим, виходячи із загальних засад кримінального судочинства: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та обов`язків, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність виправдання обвинуваченого з підстав відсутності доказів того, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Таким чином, за встановлених судом обставин, ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 358 КК України підлягає виправданню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з тим, що прокурором не доведено, що діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 судом не обирався.

Керуючись ст. ст. 22, 26,100, 124, 129, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 358 КК України та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з тим, що прокурором не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1