Справа № 344/9658/23
Провадження № 1-кс/344/3778/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Івано-Франківська клопотання старшого слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000040 від 06.05.2022

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з даним клопотанням про продовження строку тримання під вартою у вказаному вище кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання вказано, що Слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному № 0000040 від 06.05.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконний збут психотропних речовин (амфетамін), у невстановлений досудовим розслідуванням час орієнтовно 19.10.2022, 16.12.2022 та 06.02.2023 (тричі) придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину (амфетамін), який зберігав з метою збуту. У подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи діяти за попередньою змовою із ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Кисилевській у м. Івано-Франківську за матеріальну винагороду тричі збув вищевказану психотропну речовину (амфетамін) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Матеріалами клопотання зазначається, що 07.02.2023 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

08.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

09.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

10.02.2023 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.04.2023.

06.04.2023 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.06.2023.

- Підстав для зміни чи скасування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування. Крім того, органом досудового розслідування на даний час не встановлені інші співучасники вчинених ОСОБА_5 злочинів, зокрема особи, що надавали йому психотропні речовини для їх протиправного збуту, що є важливим фактором для обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки при триманні підозрюваного під вартою доступ до нього інших співучасників є обмежений і в такий спосіб в Держави є можливість забезпечити йому безпеку, так як підозрюваний перебуває під контролем Держави;

- незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, експертів, а саме впливати на підозрюваного ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших свідків щодо зміни наданих показів;

- продовжити вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним придбанням та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання та просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування мають достатні приводи обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківська, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, депутатом не обирався, у причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого стороннього спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказане правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що встановлені на досудовому розслідуванні ризики, передбачені у п.3 ч.1 ст.177 КПК України на даний час наявні та не відпали.

Вирішуючи дане клопотання враховую вагомість наявних доказів про можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, усі обставини кримінального правопорушення інкримінованого підозрюваному та його наслідки, а також те, що під час розгляду по суті внесеного клопотання слідчим суддею не встановлено підстав для відмови в його задоволенні.

Разом із тим, відповідно до п. 5 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя вважає необхідним скористатися таким правом не визначати заставу з огляду на наведене нижче.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує в сукупності всі наявні обставини даного провадження, характер інкримінованого злочину та його тяжкість, те що, інкримінований злочин посягає на встановлений правовий режим обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, те, що виявлена та вилучена у підозрюваного кількість психотропної речовини відноситься до особливо великих розмірів та вчинено повторно групою осіб, а відтак не зважає лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, а опирається також і на необхідність захисту суспільних інтересів, які незважаючи на презумпцію невинуватості, мають превалююче та переважне значення та констатує, що інших обставин, котрі давали б підстави для обрання м`якшого запобіжного заходу підозрюваному, або які не виправдовують таке подальше тримання підозрюваного під вартою стороною захисту не наведено і слідчим суддею в процесі судового розгляду не встановлено.

Вирішуючи дане питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу.

Жодних даних які б свідчили про існування на даний час підстав для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слідчому судді не надано, тобто даних які б спростовували особливості інкримінованого йому правопорушення.

При цьому, обставини, які зазначені захистом, не можуть бути підставами для відмови в задоволені даного клопотання, оскільки не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків. Щодо можливості застосування відносно підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, то слід вказати наступне.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, хоча і накладатиме на підозрюваного менше обмежень та менший рівень страждання та труднощів, ніж звичайне тримання під вартою в установі виконання покарань, все одно становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод відповідно до практики ЄСПЛ, однак на даному етапі досудового розслідування домашній арешт на думку слідчого судді не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелювати встановлені ризики, а відтак і забезпечити дієвість даного кримінального провадження. Слідчий суддя вважає, що перебування підозрюваного під домашнім арештом, враховуючи особливості даного конкретного провадження може перешкоджати його дієвості.

Неефективним буде і обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, ніж інші запобіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання, яке (особисте зобов`язання) також на думку слідчого судді в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики, і таких клопотань не надходило.

Не було встановлено слідчим суддею і відомостей, які підтверджують міцні соціальні зв`язки підозрюваного та дозволяють поза розумним сумнівом розраховувати на його правомірну поведінку у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який чи у разі внесення за підозрюваного застави заставодавцем. Доводи захисту не свідчать про відсутність встановлених ризиків з огляду на конкретні обставини справи та не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному інших, більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою, оскільки, на переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування усі інші запобіжні заходи, що не пов`язані з триманням під вартою однозначно будуть недостатніми та не дієвими для гарантування належної поведінки підозрюваного.

Підсумовуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання під вартою підозрюваного без визначення розміру застави в межах строків досудового розслідування на строк 36 днів починаючи з дати постановлення цієї ухвали і до 07.07.2023 включно.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 36 днів, в межах строків досудового розслідування, до 07.07.2023 включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Строк дії ухвали до 07.07.2023 включно.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 02 червня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1