Справа № 289/2287/22
Номер провадження 1-кп/289/43/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.08.2023 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000116 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишевичі, Радомишльського району, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні нікого немає, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.01.2014 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 297 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

- 02.10.2018 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

- 12.03.2019 Малинським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

- 21.04.2022 на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 13.04.2022, звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 20 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи неодноразово раніше засудженим за вчинення умисних злочинів проти власності, останній раз 12.03.2019 Малинським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, після звільнення 21.04.2022 року на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 18.04.2022 умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 20 днів, під час іспитового терміну на шлях виправлення не став і повторно вчинив умисний тяжкий злочин при наступних обставинах.

В умовах воєнного стану в Україні, введеного 24.02.2022 Указом Президента України ОСОБА_5 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 18 листопада 2022 року протягом дня ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 вживали алкогольні напої в літній кухні господарства за місцем проживання ОСОБА_6 , що знаходиться по АДРЕСА_2 . Під час спільного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_4 побачив, що у ОСОБА_6 сіла батарея живлення мобільного телефону марки «HUAWEI CUN-U29», після чого ОСОБА_6 заховав вказаний мобільний телефон під подушкою на ліжку в літній кухні.

Цього ж дня близько 19:00 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вийшли з подвір`я вищевказаного господарства, ОСОБА_6 пішов до сусіда по цигарки, а ОСОБА_4 залишився біля входу до господарства сам. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону марки «HUAWEI CUN-U29», який залишався в літній кухні.

Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 18.11.2022 року близько 19:00 год. з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з корисливим мотивом, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до подвір`я господарства за місцем проживання ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу проник до незамкненої літньої кухні, в якій з-під подушки таємно викрав мобільний телефон «HUAWEI CUN-U29», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , ринковою вартістю 700 гривень, в якому була встановлена карта пам`яті micro SDHC class 4 торгівельної марки «Mibrand» ємністю 4GB, ринковою вартістю 64 гривні 40 копійок, що належали ОСОБА_6 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок зазначеної крадіжки ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 764 гривні 40 копійок.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфікованіза ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у приміщення.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював, та показав, що дійсно за вищевказаних обставин 18.11.2022 проник до приміщення літньої кухні ОСОБА_6 та таємно викрав з-під подушки мобільний телефон. Крім того, зазначив, що щиро розкаюється у скоєному та попросив вибачення за скоєне у потерпілого ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просить розглянути кримінальне провадження без його участі, щодо призначення покарання ОСОБА_4 поклався на розсуд суду (а.с. 44).

З врахуванням думки учасників судового провадження щодо можливості з`ясування всіх фактичних обставин справи суд вирішив проводити судовий розгляд за відсутності потерпілого.

Водночас, за клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і не має сумнівів у добровільності та істинності їхніх позицій. При цьому, ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Тому, враховуючи вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та обставини, що обтяжує обвинуваченому покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується негативно та приймаючи до уваги зазначені обставини у їх сукупності, а також думку потерпілого ОСОБА_6 , який при призначенні покарання поклався на розсуд суду, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України та вважає за необхідне обрати йому запропоноване прокурором покарання у виді п`яти років позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 вчинив вищевказаний злочин, будучи на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 18.04.2022 умовно-достроково звільненим від відбування покарання на 1 рік 8 місяців 20 днів.

У відповідності до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (статті 81, 107 КК).

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений вчинив інкримінований йому злочин, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за попереднім вироком, суд до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 12.03.2019, яка ставить 1 рік 8 місяців 20 днів позбавлення волі.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 1510 грн. 24 коп.

Долю речового доказу суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався. Цивільний позов потерпілим не заявлено. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 12.03.2019, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки «HUAWEI CUN-U29», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити у останнього.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із проведенням судової експертизи в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійок.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1