Справа № 496/3717/23
Провадження № 1-кс/496/1195/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

26 травня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання дізнавача СД Відділення поліції №2 Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження № 0000091 від 25.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням, про арешт майна, яке мотивує тим, що 24.05.2023 року до ЧЧ ВП №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від поліцейського УПП в Одеській області ОСОБА_5 , про те, що 24.05.2023 року за адресою: м. Одеса, вул. Агрономічна, 217, було зупинено автомобіль марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пред`явила посвідчення водія з ознаками підроблення.(ЄО 2710) В ході перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 29.05.2007 року, зі слів поліцейського УПП в Одеській області ОСОБА_7 встановлено, що посвідчення водія вказаної серії з вказаним номером має ознаки підробки, а саме перевіривши по наявним базам було встановлено, що вказане водійське посвідчення видане на іншу особу, а саме ОСОБА_8 . Викладені факти свідчать про підроблення офіційного документу.

24.05.2023 року дізнавачем СД Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , за адресою: м. Одеса, вул. Агрономічна, 217, проведено огляд місця події в ході якого виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 29.05.2007 року на ім`я ОСОБА_6 з категорією «В». За вказаним фактом 25.05.2023 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене 4.4 ст. 358 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, але прохальна частина клопотання містить заяву про розгляд клопотання без його участі. Неприбуття дізнавача у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, однак надала суду заяву про розгляд клопотання без її участі, також просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки отримала від регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області довідку про те, що посвідчення водія НОМЕР_2 від 29.05.2007 року, видане на її ім`я є дійсним.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і при вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 173 ч.2 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено в судовому засіданні, 25.05.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України за заявою від 24.05.2023 року про те, що 24.05.2023 року до ЧЧ ВП №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від поліцейського УПП в Одеській області ОСОБА_5 , про те, що 24.05.2023 року за адресою: м. Одеса, вул. Агрономічна, 217, було зупинено автомобіль марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пред`явила посвідчення водія з ознаками підроблення.(ЄО 2710)

Відповідальність за ч.4 ст. 358 КК України настає за використання завідомо підробленого документа.

До своєї заяви ОСОБА_6 надала суду оригінал та копію довідки з регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філії ГСЦ МВС) територіального сервісного центру МВС № 5154 (ТСЦ МВС № 5154) від 25.05.2023 року № 31/15/5154-К-185, відповідно до яких, - посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім?я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 дата видачі 29.05.2007 року безстроково з категорією «В» є дійсним.

В ч.1 ст. 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що дізнавачем не доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме: ч.4 ст. 358 КК України, що передбачено п.3 ч.2 ст. 173 КПК України.

За наведених підстав слідчий суддя вважає, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

Крім того, у відповідності до ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, майно, яке було вилучене 24.05.2023 в ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Агрономічна, 217, у ОСОБА_6 та опечатане у паперовий конверт, що зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000091 від 24.05.2023 рок, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім?я ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Відділення поліції №2 Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000091 від 25.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України залишити без задоволення.

Посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім?я ОСОБА_6 , яке вилучене 24.05.2023 в ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Агрономічна, 217, у ОСОБА_6 та опечатане у паперовий конверт, що зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000091 від 24.05.2023 року повернути ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 30 травня 2023 року о 12:00 годинні.

Слідчий суддя ОСОБА_1