Справа № 447/857/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/532/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 представника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 04 травня 2023 року,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

скаржника ОСОБА_7

встановила:

ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 04 травня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 про скасування постави т.в.о начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 від 21.03.2023 року про закриття кримінального провадження №0000224 внесеного в ЄРДР 17.09.2022 року.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що суд вважає, що дізнавачем було вжито всі передбачені законом заходи з метою здобуття даних, які б вказували на наявність у складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, однак такі не знайшли свого підтвердження.

На дану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 представник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000224 від 21.03.2023 видану т.в.о. начальника СД відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_10 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що 25.04.2023 р. направлено скаргу про скасування постанови від 21.03.2023 р., через те, що постанова винесена передчасно, без дотримання основних принципів реалізації кримінального провадження й, зокрема, досудового розслідування, а саме: не у повному обсязі досліджено обставини, що унеможливлює здійснити всебічне, повне й об`єктивне розслідування.

Звертає увагу, що ухвала слідчого судді від 04.05.2023 р. не відображає встановлені факти заподіяння значних та тривалих страждань потерпілому, що підтверджується висновком психологічної експертизи №108 від 07.02.2023 р. Суд взагалі не досліджував вказаний висновок судового експерта, що говорить про неповне та необ`єктивне встановлення обставин кримінального провадження.

Окрім цього, в рамках досудового розслідування окремі допити проведені без ретельного з`ясування всіх обставин, не проведено одночасних допитів свідків для уточнення розбіжностей у свідченнях, які стосуються наявності умислу у проникненні на чужу земельну ділянку та приватного будинку.

Наголошує, що під час досудового розслідування не було встановлено:

чи було відомо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що на вказаній земельній ділянці, яка перебуває у законному користуванні потерпілої її приватний будинок;

чи було відомо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що у будинку перебуває потерпіла, яка є дружиною військовослужбовця ЗСУ, разом із малолітньою донькою;

чи розуміли і усвідомлювали значення своїх дій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що вони цинічно порушують встановлені правила комендантської години та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 після гучного святкування весілля під час воєнного стану;

чи розуміли ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що втручання у чуже володіння та приватність о 01:20 год. ночі є грубим порушенням громадського порядку, має очевидні ознаки явної неповаги до суспільства та особливої зухвалості, тобто без згоди законного користувача проникати на земельну ділянку та приватний будинок; чи розуміли вказані особи, що незаконне входження у володіння потерпілого може його налякати і створити значний дискомфорт та заподіяти моральні переживання;

чи загально-прийнятим у суспільстві о 01:20 год ночі заходити на чужу земельну ділянку та приватний будинок без згоди на це потерпілого;

не проведено фоноскопічну експертизу відео із гучним гриманням у двері з метою проникнення у будинок, не з`ясовано силу стукотів, їх кількість та періодичність, а також характер агресії та незадоволення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ;

не проведено огляду речового доказу, а саме - відео із нагрудної камери поліційського від 17.09.2022 р.;

у протоколах допитів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 наявні розбіжності у показах, зокрема - хто ініціював і спонукав порушити громадський порядок, нічний спокій, комендантську годину та проникнути у чуже володіння; якщо у вказаних осіб було «бажання» вибачитись, то чи звертались вони до потерпілої із такою пропозицією 17.09.2022 р. вранці і під час проведення досудового розслідування; чому ОСОБА_13 гучно більше 20 разів із значною силою гримала у двері приватного будинку.

Підкреслює, що проникнення на територію потерпілої відбувалося без її добровільної згоди, у нічний час та комендантську годину, невідомими людьми та спричинило їй та малолітній дитині відчуття страху та значні моральні страждання.

Припущення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про нібито їх «бажання вибачитись» спростовується тим, що вони усвідомлювали протиправність проникнення на чужу земельну ділянку та житлового будинку, а також умислом, погрозами та намірами виламати двері та ввійти до будинку.

Подія, яка відбулась в ніч на 17.09.2022 р., є істотним посяганням на приватність та спокій ОСОБА_7 . Як вже було зазначено вище, вчинене порушення спричинило душевні страждання як ОСОБА_7 , так і її 7-річній дитині, внаслідок чого вони пережили нервовий (психічний) стрес, що було доведено висновком експерта.

Вказані докази свідчать про наявність закінченого складу кримінального правопорушення у діях ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а відтак безпідставними і необґрунтованими є припущення дізнавача про малозначність.

Заслухавши доповідача, виступ адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , скаржника ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечив щодо задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що закриття кримінального провадження є закінченням досудового розслідування та одним із способів його остаточного вирішення, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

Встановлено, що у зв`язку зі зверненням із письмовою заявою ОСОБА_7 , 17.09.2022 було розпочато кримінальне провадження №0000224 із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.162 КК України.

Т.в.о. начальника сектору дізнання ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 21.03.2023 винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000224 від 17.09.2022р., за ознаками кримінального правопорушення ч.1 ст.162 КК України.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, на виконання вимог завдань кримінального провадження, з метою всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження проведено ряд слідчих дій, які, як встановлено судом, було виконано в повному обсязі, органом досудового розслідування було вжито всі передбачені законом заходи з метою здобуття даних, які б вказували на наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, однак такі не знайшли свого підтвердження.

Зокрема, допитано ОСОБА_7 , яка показала, що по АДРЕСА_1 , знаходиться каркасний будинок із верандою. Власник земельної ділянки ОСОБА_14 , після 22 жовтня 2020 року передав земельну ділянку їй у безоплатне користування. Територія на даний час до кінця не огороджена. 16.09.2022, близько о 00:40 год., вона зателефонувала у поліцію із проханням прийняття відповідних заходів до відвідувачів та власників відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Після приїзду працівників поліції музика лунати перестала. Через деякий час, вона побачила як засвітився ліхтар на її будинку, а у вікно троє невідомих їй осіб світили ручним ліхтарем та стукали по вхідних дверях. Грюкання продовжувалося на протязі 2-ох хвилин, після чого невідомі особи пішли.

04.11.2022 проведено слідчий експеримент за участі ОСОБА_7 , в ході якого остання розповіла про події, які відбувалися 16.09.2022 за місцем її проживання та підтвердила факт відсутності огородження її земельної ділянки.

Проведено допит ОСОБА_11 , який показав, що являється власником відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Вказав що огородження земельної ділянками ОСОБА_7 відсутнє. Ніхто в будинок ОСОБА_7 не вламлювався та такій не погрожував. Претензії ОСОБА_7 є надуманими з метою помсти ОСОБА_11 через особисті неприязні стосунки.

Проведено допит ОСОБА_12 , який показав, що, 16.09.2022 разом із друзями відпочивав у відпочинковому комплексі «Акватель». Близько о 00:30 год їм повідомили, що поступила скарга від сусідів, у зв`язку із гучним прослуховуванням музики. Він разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_11 попрямували до сусідки, яка скаржилася на гучне прослуховування музики, з метою перевірити чи дійсно чути шум музики на території сусідки, якщо так, попросити вибачення. Прямуючи до помешкання сусідки, жодних огороджень не бачили та будь-яких перешкод не долали. Постукавши у вхідні двері сусідки, остання дверей не відчинила, відтак повернулися у відпочинковий комплекс. В будинок сусідки не вламлювалися, останній не погрожували та не мали на меті будь якого умислу на проникнення до чужого володіння.

04.11.2022 проведено огляд земельної ділянки ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_1 , в ході якого встановлена відсутність огородження такої.

Слідчим суддею оглянуто DVD - диску з камер відеоспостереження, що розміщені на житловому будинку, що по АДРЕСА_1 з якого встановлено, що троє осіб заходять на територію, що по АДРЕСА_1 та прямують у сторону будинку. Перебуваючи на веранді зазначеного вище будинку, жінка стукає у двері, молодший чоловік стоїть, а старший присів на лавку. Через дві хвилини вказані особи покидають територію будинку.

Крім цього, сектором дізнання у вказаному кримінальному провадженні було 02.10.2022 допитано в якості свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , проведено слідчий експеримент із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та 04.11.2022 проведено огляд земельної ділянки ОСОБА_7 , однак будь-яких доказів, які б підтверджували наявність ознак кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.162 КК України не здобуто.

З об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, порушення недоторканності житла може бути вчинене у формі: 1) незаконного проникнення до житла чи іншого володіння особи; 2) незаконного проведення в них огляду чи обшуку; 3) незаконного виселення; 4) інших дій, що порушують недоторканність житла громадян.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи слід розуміти будь-яке вторгнення у житло (інше володіння), здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи в порушення встановленого законом порядку. Його предметом може бути житло або інше володіння особи. Інше, крім житла, володіння особи - це земельні ділянки, гаражі, погреби, інші будівлі господарського, у т.ч. виробничого призначення, відокремлені від житлових будівель, будь-які інші об`єкти, щодо яких особа здійснює право володіння (наприклад, транспортний засіб).

З суб`єктивної сторони вказане кримінальне правопорушення характеризується лише прямим умислом, а саме винний усвідомлює, що порушує недоторканність житла громадян шляхом вчинення вказаних вище дій, і бажає їх вчинити.

Перевіривши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком т.в.о. начальника сектору дізнання ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 та слідчого судді про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, при цьому, слід звернути увагу, що жодних активних дій для проникнення на подвір`я (подолання перешкод) тощо не вживалося.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що в ході досудового розслідування в повному обсязі встановлені обставини, які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні, та на які посилається ОСОБА_7 у своїй заяві, проведено достатній обсяг слідчих дій, спрямованих на встановлення таких обставин, в результаті чого прийняте обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що орган досудового розслідування, здійснивши аналіз зібраних матеріалів кримінального провадження та оцінивши отримані відомості у їх сукупності, вірно дійшов висновку про відсутність об`єктивних та суб`єктивних ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, про що прийняв мотивовану постанову, яка відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України.

Порушень вимог КПК України під час розгляду скарги на зазначену вище постанову слідчого, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено, а доводи апеляційної скарги щодо непогодження з висновками слідчого, не спростовують правильність висновків органу досудового розслідування та слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 04 травня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 про скасування постанови т.в.о начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 від 21.03.2023 року про закриття кримінального провадження №0000224 внесеного в ЄРДР 17.09.2022 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4