Справа № 204/5321/18
Провадження № 1-кп/204/65/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2023 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, громадянина України, працюючого на посаді інженера-технолога ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,
В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності , передбачені ст. 49 КК України, оскільки строк закінчився 21 лютого 2023 року.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника, також просив закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно обвинувального акта ОСОБА_5 , працює на посаді інженера технолога ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова».
На початку вересня 2017 року фізична особа підприємець ОСОБА_7 звернувся до начальника управління транспортно-складської логістики ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» ОСОБА_8 , який працює на посаді на посаді начальника управління транспортно-складської логістики ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», та являється особою яка виконує адміністративно-розпорядчі та організаційно-господарські функції, з пропозицією укладання договору оренди сховищ чи відкритих площадок, для зберігання товару та вантажного автотранспорту, однак ОСОБА_9 відмовив ОСОБА_7 у укладенні договору оренди сховищ чи відкритих площадок, для зберігання товару та вантажного автотранспорту, та повідомив, що можливо буде підписаний договір зберігання майна.
З жовтня 2017 року, ОСОБА_9 перебуваючи на території управління транспортно-складської логістики № 89 у корпусі № 87, яке розташоване на перехресті проїзду 18 та проїзду 23, за адресою: АДРЕСА_2 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, запропонував фізичній особі підприємцю ОСОБА_7 , передати йому неправомірну вигоду у сумі 14 000 гривень щомісячно за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функції держави - керівником державної установи ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», про укладення договору зберігання майна фізичної особи підприємця ОСОБА_7 на території ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова».
Тоді ж ОСОБА_9 залучив до своїх дій ОСОБА_5 та домовився з ним про спільне вчинення вказаного злочину. При цьому вони домовились, що ОСОБА_8 забезпечить зберігання товарів ОСОБА_7 на території ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», а ОСОБА_5 , в свою чергу, повинен контролювати надходження неправомірної вигоди від ОСОБА_7 на їхню користь.
За розпорядженням ОСОБА_9 , 26 жовтня 2017 року майно ОСОБА_7 було розміщено на території ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова».
13 грудня 2017 року ОСОБА_5 під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 біля входу до ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька 1, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, повідомив останньому, про необхідність передачі йому і ОСОБА_10 неправомірної вигоди у сумі 14 000 гривень щомісячно, а всього 28 000 гривень, за здійснення впливу на прийняття рішення керівництвом ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», про укладення договору зберігання та забезпечення зберігання майна фізичної особи підприємця ОСОБА_7 на території ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» в період з 26 жовтня по 31 грудня 2017 року. При цьому ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 що йому необхідно надати неправомірну вигоду для ОСОБА_9 та ОСОБА_5 у сумі 28 000 гривень до кінця грудня 2017 року шляхом їх переказу на картковий рахунок № НОМЕР_1 .
14 грудня 2017 року приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_5 переказав на картковий рахунок № НОМЕР_1 частину неправомірної вигоди у сумі 10 000 гривень, а ОСОБА_5 та ОСОБА_11 цього ж дня, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, їх отримали.
15 грудня 2017 року ОСОБА_5 зателефонував до ОСОБА_7 , та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, повідомив останньому, про необхідність передачі йому решти неправомірної вигоди у сумі 18 000 гривень, за здійснення впливу на прийняття рішення керівництвом ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», про укладення договору зберігання та забезпечення зберігання майна фізичної особи підприємця ОСОБА_7 на території ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» в період з 26 жовтня по 31 грудня 2017 року.
26 грудня 2017 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_5 переказав на картковий рахунок № НОМЕР_1 решту неправомірної вигоди у сумі 18 000 гривень, а ОСОБА_5 та ОСОБА_9 цього ж дня, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, їх отримали неправомірну вигоду за здійснення впливу на прийняття рішення керівництвом ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», про укладення договору зберігання та забезпечення зберігання майна фізичної особи підприємця ОСОБА_7 на території ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова».
21 лютого 2018 року приблизно о 19 годині ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_5 переказав на картковий рахунок № НОМЕР_1 решту неправомірної вигоди у сумі 7 000 гривень, а ОСОБА_5 та ОСОБА_9 цього ж дня, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, їх отримали неправомірну вигоду за здійснення впливу на прийняття рішення керівництвом ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», про укладення договору зберігання та забезпечення зберігання майна фізичної особи підприємця ОСОБА_7 на території ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова».
Всього 14 та 26 грудня 2017 року та 21 лютого 2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_8 отримали від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 35 000 гривень за здійснення впливу на прийняття рішення керівництвом ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», про укладення договору зберігання та забезпечення зберігання майна фізичної особи підприємця ОСОБА_7 на території ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» тобто вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України - пропозиція здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди для себе та у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно ч. 4 до ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст. 284 КПК України).
Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК України).
На виконання вимог ст. 285 КПК України, ОСОБА_5 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, що віднесені до нетяжкого злочину, згідно ст. 12 КК України, а тому строк давності, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено п`ять років.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке він вчинив у період часу з 03 жовтня 2017 року по 21 лютого 2018 року, а тому відповідно до ст. 49 КК України обчислення строку давності починається з 21 лютого 2018 року.
Враховуючи наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисника та обвинуваченого, закінчився п`ятирічний строк давності, передбачений п.3 ч.1 ст. 49 КК України.
Згідно з ч.2 ст. 49 КК України, перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ч.3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність..
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинувачених, що є недопустимим.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_5 є нетяжким злочином, та з моменту скоєння злочину минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити і звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 2 ст. 369-2 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 124, 280, 281, 284, 285, 286, 369, 371, 372 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.
-банківський чек «ПриватБанк» єдиний код 1078 - 5547- 8860-0901; клаптик паперу з написом виконаним за допомогою кулькової ручки синього кольору « НОМЕР_1 ; клаптик паперу з друкованим написом « НОМЕР_1 »; банківський чек «ПриватБанк» з єдиним кодом НОМЕР_2 ; банківський чек «ПриватБанк» з єдиним кодом НОМЕР_3 ; банківський чек «ПриватБанк» з єдиним кодом НОМЕР_4 , які долучено до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1