ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4172/22 Номер провадження 11-кп/814/1108/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.4 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6

потерпілої - ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000531 за апеляційними скаргами захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 11 серпня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кебіт-Даг Республіки Туркменістан, росіянина, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

засуджено за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі.

Цивільний позов задоволено та стягнуто зі ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 8035,40 грн матеріальної та 10000 грн моральної шкоди, а всього 18035,40 грн.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу.

За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

Епізод 1. 15.06.2022 у невстановлений час, ОСОБА_9 перебуваючи в АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав із шафи в спальній кімнаті золотий ланцюг вагою 1,65 г., 585 проби, вартістю 1617 грн. 34 коп., яка належала ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій матеріального збитку на вказану суму. З місця вчинення кримінального правопорушення зник та, в подальшому, здав його під заставу на власний паспорт громадянина України до ломбарду ПТ «Ломбард «Перший» в м. Полтава по вул. Івана Мазепи, 3, таким чином розпорядившись викраденим майном.

Епізод 2. 21.06.2022 у невстановлений час, ОСОБА_9 перебуваючи в АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав із шафи в спальній кімнаті золоту каблучку з рубіновою вставкою вагою 4,39 гр., 583 проби вартістю 4337 грн. 23 коп., яка належала ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій матеріального збитку на вказану суму. З місця вчинення кримінального правопорушення зник та, в подальшому, здав його під заставу на власний паспорт громадянина України до ломбарду ПТ «Ломбард «Перший» в м. Полтава по вул. Івана Мазепи, 3, таким чином розпорядившись викраденим майном.

Епізод 3. 24.06.2022 у невстановлений час, ОСОБА_9 перебуваючи в АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав із шафи в спальній кімнаті золоті сережки з вставками каміння цирконію, вагою 2,11 гр., 585 проби, вартістю 2080 грн. 83 коп., які належали ОСОБА_7 чим спричинив потерпілій матеріального збитку на вказану суму. З місця вчинення кримінального правопорушення зник та, в подальшому, здав його під заставу на власний паспорт громадянина України до ломбарду ПТ «Ломбард «Перший» в м. Полтава по вул. Івана Мазепи, 3, таким чином розпорядившись викраденим майном.

На вирок суду потерпіла подала апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду змінити, кваліфікувати дії ОСОБА_9 за ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Свою апеляційну скаргу обґрунтувала тим, що суд не врахував обставини, які пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття та активне розкриття злочину, часткове відшкодування завданої шкоди, те, що він не судимий раніше, задовільно характеризується за місцем проживання, під час проживання з нею доглядав за її матір`ю, яка через хворобу не може себе обслуговувати. Тому вважає, що призначене покарання є занадто суворим.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_9 на ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що при кваліфікації дій ОСОБА_9 суд дійшов неправильного висновку про вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, так як у даному випадку ОСОБА_9 не використовував воєнний стан для вчинення злочинів та наявність воєнного стану в країні жодним чином не впливало на вчинені кримінальні правопорушення.

При цьому при призначені покарання суд не врахував обставини, які пом`якшують покарання: з`явлення із зізнанням, щире каяття та сприяння розкриттю злочину, те, зо він жалкує про вчинене.

В доповненнях до апеляційних скарг потерпіла ОСОБА_7 та захисник в інтересах обвинуваченого просили вирок щодо ОСОБА_9 змінити, призначити ОСОБА_9 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 роки. У зв`язку з частковим відшкодуванням матеріальної шкоди, зменшити суму, стягнуту зі ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 , а саме стягнути зі ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 5035,40 грн матеріальної шкоди. Окрім того, потерпіла відмовилася від позовних вимог до обвинуваченого про стягнення на її користь завданої моральної шкоди.

Вказують, що суд призначив ОСОБА_9 занадто суворе покарання, не враховавши особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, те, що раніше він не притягувався до кримінальної відповідальності, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, від його дій не настали тяжкі наслідки, добровільно відшкодував шкоду, відсутні обставини, які обтяжують покарання.

Тому просять призначити ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст. 69 КК України та звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, захисника та потерпілу в підтримку апеляційних скарг з доповненнями, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних скарг в частині призначеного покарання та задовольнити вимоги в частині цивільного позову, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Вимоги про перекваліфікацію дій ОСОБА_9 з ч.4 на ч.2 ст. 185 КК України апелянти змінили та просили призначити обвинуваченому покарання за ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

Отже, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, в апеляційних скаргах не оскаржуються та колегією суддів не перевіряються.

Разом з цим, доводи апелянтів про пом`якшення ОСОБА_9 покарання є слушними, з огляду на таке.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання недостатньо врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який вважається не судимим, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: зізнання у вчиненому, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Крім цього колегія суддів враховує повне добровільне часткове відшкодування потерпілій завданої матеріальної шкоди, відсутність тяжких наслідків, що також є обставинами, які пом`якшують покарання, думку потерпілої, яка просила пом`якшити ОСОБА_9 покарання.

З огляду на вказане колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_9 може бути призначено більш м`яке покарання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винуватого суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті Особливої частини цього кодексу.

Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини колегія суддів вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та, з урахуванням особи винуватого, який в силу ст.89 КК України раніше є не судимий, позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним та достатнім для його виправлення й попередження ним нових злочинів.

Враховуючи обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду в частині призначеного покарання необхідно змінити, пом`якшити ОСОБА_9 призначене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, та визначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Проте, оскільки ОСОБА_9 вчинив кілька умисних тяжких кримінальних правопорушень впродовж короткого проміжку часу, вказані злочини вчинив під час воєнного стану, враховуючи кількість та суму викраденого, вимоги апеляційних скарг про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України є безпідставними.

Колегія суддів дійшла висновку, що позиція потерпілої сторони щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання, не є визначальною та не обмежує суд у реалізації своїх дискреційних повноважень, а тому не є підставою для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України.

Окрім цього, доводи апеляційних скарг про зменшення сум завданої шкоди є обґрунтованими.

З апеляційної скарги та пояснень потерпілої вбачається, що ОСОБА_9 після постановлення судом першої інстанції вироку добровільно частково відшкодував матеріальну шкоду в сумі 3000 грн., у зв`язку з чим просить зменшити розмір матеріальної шкоди з 8035,40 до 5035,40 грн.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що суму, яка підлягає стягненню зі ОСОБА_9 на користь потерпілої необхідно зменшити. Щодо стягненої з обвинуваченого на її користь завданої моральної шкоди, потерпіла апеляційному суду зауважила, що відмовляється в цій частині від раніше заявлених вимог.

Керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Полтави від 11 серпня 2022 року щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання змінити.

Пом`якшити ОСОБА_9 покарання та призначити йому покарання за ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Зменшити розмір суми завданої матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 , визначивши її в розмірі 5035,40 грн.

Вирок в частині вирішення питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 моральної шкоди скасувати та закрити в цій частині провадження у зв`язку з відмовою ОСОБА_7 від апеляційних вимог.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4