Номер провадження:1-кс/521/3300/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 000613 від 11.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000613 від 11.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 10.09.2023 року, о 19:17 годині надійшло повідомлення зі служби 1-2, про те, що за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 137Г в транспортному засобі «Фольксваген Пасат» з номерним знаком іноземної реєстрації « НОМЕР_1 » під керуванням військового ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено предмет, схожий на противопіхотну міну. ЖЄО 11185 від 10.09.2023.

Так, згідно огляду місця події від 10.09.2023 року за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 137Г було встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснював зберігання та перевезення в транспортному засобі, що знаходиться в його користуванні, а саме «Volkswagen Passat» зеленого кольору з д.н.з. « НОМЕР_1 » вибухо-небезпечні речі, а саме:

1. Три предмети, схожі на запали типу УДЗ, УЗРГМ-2 та AF-11;

2. Два предмети, схожі на запали типу М-213,

3. Один відрізок предмету, схожий на детонаційний шнур типу ДШВ червоного кольору,

4. один предмет схожий на запал типу УЗРГМ перемотаний ізоляційною стрічкою типу «ізолента»,

5. предмет схожий на запальну трубку (відрізок ОМП з детонатором типу КД-8А),

6. три відрізка, схожі на вогнепровідний шнур типу ОШП білого кольору,

7. один предмет схожий на противопіхотну міну типу МОН-50,

8. предмет схожий на димову гранату РДГ-2Х та димову гранату РДГ-55Б,

9. предмет схожий на сигнальну міну типу СМ-АВ3003965,

10. три предмети, схожі на корпуси гранати РГН,

11. Корпус гранати Ф-1,

12. Корпус гранати М-50;

13. три предмети схожі на корпуси гранати типу GHO-1;

14. два предмети схожі на корпуси гранати іноземного виробництва типу М-67

15. Сім предметів, схожі на тротилові шашки типу ТШ-400,

16. три предмети схожі на тротилові шашки типу ТШ-200,

17. предмет схожий на тротилову шашку типу ТШ-75.

11.09.2023 о 20 годині 25 хвилин проведено затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку статті 208 КПК України за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 137Г. В ході якого виявлено та вилучено в кишені штанів ОСОБА_6 : мобільний телефон марки «Redmi Note 7», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 у чохлі чорного кольору та телефон марки «Iphone 4s» з НОМЕР_4 , які упаковано та опечатано до сейф-пакету PSP 3237144.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище вказаного факту, а також наявністю достатніх підстав вважати, що вищевказані вилучені предмети є предметами злочину, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення тих речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених із обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Враховуючи, що вилучені предмети зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами вилученого 11.09.2023 в ході затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, зокрема: мобільний телефон марки «Redmi Note 7», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 у чохлі чорного кольору та телефон марки «Iphone 4s» з IMEI: НОМЕР_5 чорного кольору, які упаковано та опечатано до сейф-пакету PSP 3237144.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні, необхідне для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосередньо предметом і доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні, необхідне для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосередньо предметом і доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тому слідчий звернувся з вказаним клопотанням до суду.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій підтримав клопотання, та вважає, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просила проводити розгляд клопотання без її участі.

Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.п., 3,4 ч.2 ст.167 КПК України - підставою тимчасово вилученого майна є: п.1. підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; п.3. є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; п.4. одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона розпоряджатися та використовувати майно, на яке накладено арешт може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати чи пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей якщо є достатні підстави вважити, що вони зберегли на собі сліди злочину чи є предметом кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; санкцію статті та покарання яке передбачено цією статтею, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання органу досудового розслідування про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження майна у кримінальному провадженні №0000613 від 11.09.2023 на: мобільний телефон марки «Redmi Note 7», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 у чохлі чорного кольору та телефон марки «Iphone 4s» з IMEI: НОМЕР_5 чорного кольору, які упаковано та опечатано до сейф-пакету PSP 3237144 та які виявлено та вилучено в ході затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину в порядку статті 208 КПК України від 11.09.2023 .

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а власником майна на протязі п`яти днів, з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1