КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2168/23
Провадження № 1-кп/552/618/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2023 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000306 від 25.02.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Аджарія, Грузія, з середньою освітою, не одруженого, працюючого вантажником, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В :

19.02.2023 року (точний час не встановлено), ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. Зінківська, 6/1, поблизу магазину «МаркетОПТ», діючи умисно, з корисливою метою, спрямованою на викрадення офіційного документа, привласнив банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_5

Вказана карта, згідно положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заволодівши вказаною банківською картою та розпорядився нею на власний розсуд.

У подальшому, в період з 20 год. 09 хв. 19.02.2023 по 20 год. 38 хв. 23.02.2023, ОСОБА_3 , перебуваючи у магазинах та торгівельних закладах, розташованих в м. Полтава, де, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розраховувався банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , відкритою на ім`я ОСОБА_5 за товар, через безконтактну платіжну систему «Pay Pass», викравши таким чином грошові кошти потерпілого та спричинивши йому матеріальних збитків на загальну суму 24 632 грн. 37 коп.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінальних правопорушень зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України визнав, підтвердив всі фактичні обставини зазначені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласненні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 силу ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в силу ст. 67 КК України немає.

В статті 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, один із яких є тяжким. Разом з тим суд враховує наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого,

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкцій ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, та остаточно за правилами ч. 1 ст. 70 та 72 КК України у виді позбавлення волі, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Одночасно суд враховує наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, повне відшкодування шкоди потерпілій стороні, суд вважає за можливе звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 з випробувальним терміном на підставі ст.. 75 КК України.

Долю речових доказів та документів вирішити на підставі ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України - 1 рік обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70, 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від вiдбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду зобов`язання.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1