Справа № 932/7376/23
Провадження № 1-кс/932/3004/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українка, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , із клопотанням в якому просить застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування доводів клопотання вказано, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000602 від 04.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на незаконне зберігання та придбання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу та реалізуючи його, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 03.03.2023 року, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, з невстановленого органами досудового розслідування джерела без передбаченого законом дозволу придбав: двадцять шість патронів, які є 9-мм пістолетними патронами до пістолета Макарова, двісті сімнадцять патронів, які є 9-мм пістолетними патронами, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 9?21; шістсот сімдесят дев`ять патронів, які є 5,45-мм проміжними патронами до 5,45-мм автомата Калашникова АК-74, кулемета РІК-74 та їх модифікацій; два патрони, є 7,62 мм гвинтівковими патронами, які призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї; двісті сорок шість патронів, які є бойовими припасами; сто п`ятдесят патронів 5,45-мм, які є проміжними патронами зразка 1974 року, призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї; сорок вісім патронів 9 мм, призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, пістолетів; один патрон, який є 7,62-мм гвинтівочним патроном, з кулею «ЛІС» зі сталевим осереддям; вісім патронів 7,62 мм, які є пістолетними патронами зразка 1930 року, призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї; два автомата, які відносяться до бойової нарізної вогнепальної зброї: 1- 5,45-мм автомат Калашникова ( НОМЕР_1 (1983 p.в.), 2- 5,45-мм автомат

Калашникова (АКС-74У) № НОМЕР_2 (1985 р.в.) та придатні до стрільби; двісті тридцять патронів, які є бойовими припасами - 5,45-мм та придатні до стрільби; пістолет, який є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю - самозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом травматичного пістолета з вогнепальним принципом метання снаряду моделі «ИЖ-79-9ТМ», № НОМЕР_3 , калібру 9 мм P.A. (виробництва Росії), придатний до стрільби; шістнадцять патронів, приданих до стрільби, які є бойовими припасами 9-мм пістолетними патронами; предмети, які є: 1) конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме одинадцятьма спорядженими корпусами ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху; 2) конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме трьома спорядженими корпусами ручної осколкової, наступальної, ручної гранати РГД-5, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху; 3) конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної кумулятивної протитанкової гранати РКГ-3М, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатна для здійснення вибуху; 4) тринадцятьма уніфікованими запалами дистанційної дії типу УЗРГМ УЗРГМ-2, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових пристроїв, використовуються для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД- 5, Ф-1 та придатні для здійснення вибуху; 5) запалом до ручної кумулятивної протитанкової гранати РКГ-ЗМ, промислового виготовлення, який призначений для спорядження ручної кумулятивної протитанкової гранати РКГ-3М, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху; 6) реактивною протитанковою гранатою РПГ-26 «Аглень», промислового виготовлення, яка являється індивідуальною зброєю одноразового застосування та відноситься до категорії боєприпасів, придатна для здійснення вибуху; 7) реактивною штурмовою гранатою РШГ-2 промислового виготовлення, яка являється індивідуальною зброєю одноразового застосування та відноситься до категорії боєприпасів, придатна для здійснення вибуху; 8) двома пострілами ПГ-7Л до ручного протитанкового гранатомета (РПГ-7в), промислового виготовлення, які відносяться до категорії боєприпасів та придатні для здійснення вибуху; 9) реактивною протитанковою гранатою РПГ-30 «Крюк», промислового виготовлення, яка є індивідуальною зброєю одноразового застосування та відноситься до категорії боєприпасів та придатна для здійснення вибуху; 10) споряджені корпуси осколкової ручної гранати РГД-5 та уніфіковані запали ручних гранат типу УЗРГМ у конструкційному поєднанні утворюють наступальні осколкові ручні гранати типу РГД-5, які відносяться до категорії бойових припасів та придатні для здійснення вибуху; 11) споряджені корпуси ручної осколкової, оборонної, ручної гранати та уніфіковані запали ручних гранат типу УЗРГМ, УЗРГМ-2 у конструкційному поєднанні утворюють оборонні осколкові ручні гранати типу Ф-1 промислового виготовлення, які відносяться до категорії бойових припасів та придатні для здійснення вибуху; 12) споряджений корпус ручної кумулятивної протитанкової гранати РКГ-3М із рукояттю до ручної кумулятивної гранати РКГ-3М та запалом у конструкційному поєднанні утворюють кумулятивну ручну протитанкову гранату РКГ-3, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху, які без передбаченого законом дозволу переніс за місцем свого проживання та реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , де також без передбаченого законом дозволу залишив зберігати до 03.03.2023 року.

03.03.2023 року у проміжок часу з 16:17 год. до 01:54 год. 04.03.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2023 року проведено обшук за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , наслідком проведення якого є виявлення та вилучення: двадцять шість патронів, які є 9-мм пістолетними патронами до пістолета Макарова; двісті сімнадцять патронів, які є 9-мм пістолетними патронами, що призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 9?21; шістсот сімдесят дев?ять патронів, які є 5,45-мм проміжними патронами до 5,45-мм автомата Калашникова АК-74, кулемета РПК-74 та їх модифікацій, два патрони, є 7,62 мм гвинтівковими патронами, які призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї; двісті сорок шість патронів, які є бойовими припасами; сто п?ятдесят патронів 5,45-мм, які є проміжними патронами зразка 1974 року, призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї; сорок вісім патронів 9 мм, призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, пістолетів; один патрон, який є 7,62-мм гвинтівочним патроном, з кулею «ЛІС» зі сталевим осереддям, вісім патронів 7,62 мм, які є пістолетними патронами зразка 1930 року, призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї, два автомата, які відносяться до бойової нарізної вогнепальної зброї: 1- 5,45-мм автомат Калашникова ( НОМЕР_4 (1983 р.в.), 2-5,45-мм автомат Калашникова (АКС НОМЕР_5 (1985 р.в.) та придатні до стрільби; двісті тридцять патронів, які є бойовими припасами - 5,45-мм та придатні до стрільби; пістолет, який є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю

- самозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом травматичного пістолета з вогнепальним принципом метання снаряду моделі «ИЖ-79-9TM», № НОМЕР_3 , калібру 9 мм P.A. (виробництва Росії), придатний до стрільби, шістнадцять патронів, приданих до стрільби, які є бойовими припасами 9-мм пістолетними патронами; предмети, які є: 1) конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме одинадцятьма спорядженими корпусами ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху; 2) конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме трьома спорядженими корпусами ручної осколкової, наступальної, ручної гранати РГД-5, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху; 3) конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної кумулятивної протитанкової гранати РКГ-ЗМ, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатна для здійснення вибуху.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14 серпня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження слідство приходить до висновку про доцільність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7-ми років.

Зважаючи на вищевикладене, сторона обвинувачення просить застосувати до гр. ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із можливістю внесення застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Підозрюваний не визнав підозру та пояснив, що будинком користується тимчасово, працює на станції технічного обслуговування. Нещодавно у його помешканні були розквартировані військовослужбовці Збройних Сил України, які залишили у будинку зброю для зберігання, утворивши там схрон зброї. Він до цієї зброї не має ніякого відношення, був не обізнаний про її зберігання та необхідність повідомляти про це органи правопорядку. На момент проведення обшуку в будинку, його не було вдома, оскільки він працював на СТО, тому не знає походження зброї. Обшук проводився у присутності старости села. Крім того, зауважив, що з моменту проведення обшуку і до цього часу його не викликали на проведення будь-яких слідчих дій, в тому числі він не був допитаний слідчим, тому не повідомив обставини щодо його не причетності до інкримінованого правопорушення. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що підозра є необґрунтованою, оскільки слідством на протязі 4 місяців досудового розслідування не доведено, що ця зброя належить саме ОСОБА_4 . Так, обшук проводився за іншим кримінальним провадженням, слідчий суддя не надавав дозволу на вилучення цієї зброї, тому ця зброя не є речовим доказом. Між тим, стороною обвинувачення не доведено джерела придбання зброї, як і те, що у ОСОБА_4 був умисел на її зберігання. Досудове розслідування та пред`явлена підозра ґрунтуються на припущеннях, тому просить відмовити у задоволенні клопотання або обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши сторону обвинувачення та захисту, ознайомившись із доводами клопотання, дослідивши додані до клопотання докази та здійснивши їх належну оцінку, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається з копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт співробітника поліції про те, що 04 березня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення обшуку в рамках кримінального провадження № 0000633 від 30.08.2021, за ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, за місцем мешкання ОСОБА_4 виявлено та вилучено предмет, схожий на автомат, у кількості 2 шт., предмет, схожий на корпус гранати Ф-1, без маркування, у кількості 1 шт., предмет, схожий на корпус гранати РГД - 5, без маркування у кількості 1 шт.

В подальшому з матеріалів кримінального провадження № 0000633 від 30.08.2021 за ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України виділено матеріали досудового розслідування за ч. 1 ст. 263 КК України з присвоєнням номеру кримінального провадження №0000602 від 04.03.2023.

Сторона обвинувачення вважає, що до скоєння даного злочину причетний гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України затриманий не був.

14 серпня 2023 року, тобто через п`ять місяців з дня проведення обшуку, ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України.

За доводами клопотання, та позиції прокурора, гр. ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з невстановленого органом досудового розслідування джерела, без передбаченого законом дозволу придбав зброю, набої, бойові припаси, автомати Калашникова, протитанкові гранати, різні типи наступальних гранат, інші протитанкову зброю, що знаходились також у військових темно зелених сумках, іншу зброю.

Зазначені доводи прокурора грунтуються на припущеннях, оскільки матеріали клопотання не містять доказів придбання, джерела походження та належності такої зброї саме гр. ОСОБА_4 . Матеріали клопотання містять загальні описові конструкції: у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановлених осіб та джерела, проте ці обставини є значущими, з огляду на кількість виявленої зброї та її призначення.

Так, більшість виявленої зброї є специфічною та призначена для ведення наступальних бойових дій, ураження танків та легкоброньованої техніки. Утім, органом досудового розслідування не доведено обставин придбання ОСОБА_4 такої зброї, як і не доведено, яким чином та за яких обставин ця зброя могла опинитись у будинку, де переважно проживає ОСОБА_4 , оскільки така зброя є обмеженою у обігу та перебуває лише у розпорядженні військових частин та воєнізованих підрозділів.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання та здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.

За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із наведених процесуальних норм, підставою для застосування до особи будь-якого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому обов`язок по доведенню наявності та обґрунтованості підозри покладається на сторону обвинувачення.

Обґрунтованість підозри є важливим критерієм та підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження. Так, ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведуть, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Оцінка критерію обґрунтованості підозри здійснюється слідчим суддею в ході розгляду відповідного клопотання слідчого, прокурора.

Виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Аналізуючи положення практики ЄСПЛ, можна дійти висновку, що обґрунтованість підозри містить два аспекти. Перший стосується питання вчинення кримінального правопорушення, а другий - доведення обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, доведення обставин, викладених в повідомленні про підозру, здійснюється за наявними в матеріалах провадження доказами.

За змістом ст. 276 КПК України повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Частиною першою статті 2 КПК України унормовано, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом».

Пункт 3 ч.1 ст. 276 КПК зазначає, що повідомлення про підозру здійснюється у випадку: «наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення».

Вищенаведені норми вказують на те, що для висновку про обґрунтованість підозри у слідчого судді повинні бути у розпорядженні конкретні факти, які вказують на те, що певна особа могла вчинити злочин, тобто є можливість зв`язати конкретно суспільно небезпечне діяння із певною особою.

Проте матеріалами клопотання не доведено беззаперечно причетність гр. ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, в судовому засіданні підозрюваний повідомив слідчому судді, що військовослужбовцями у його квартирі був створений схрон зброї та бойових припасів. Наведена інформація слідчим в ході досудового розслідування не перевірялась, а гр. ОСОБА_4 взагалі не був допитаний не у якості підозрюваного, не у якості свідка чи очевидця.

Однак вид та кількість зброї, розміщення її у військових сумках в будинку, а також призначення зброї для ураження великої броньованої техніки, може свідчити про те, що така зброя могла використовуватись та зберігатись військовослужбовцями Збройних Сил України.

Додатково слід врахувати, що в Україні введено воєнний стан, тож певна кількість зброї може перебувати у населення, оскільки контроль за обігом зброї послаблений. Проте для отримання, придбання чи зберігання протитанкових гранат, автоматичної зброї, наступальних гранат та іншої важкої зброї, особа повинна мати доступ до військових частин та складів. Зазначену зброю не можна придбати за звичайними каналами збуту.

Проте, як встановлено в судовому засіданні, гр. ОСОБА_4 не є військовим, у Збройних Силах не служив, доступу до каналів зброї не має, тому належність йому такої специфічної зброї викликає великі сумніви.

Таким чином, в ході розгляду клопотання у слідчого судді виникли обґрунтовані сумніви у належності зброї саме гр. ОСОБА_4 , тому підозра не підтверджена об`єктивною доказовою інформацію.

Крім того, ОСОБА_4 певний час не проживав у будинку, а жив в іншому приміщенні зі своєю цивільною дружиною, що також встановлено у судовому засіданні. При цьому обшук був проведений у відсутність власника майна та його захисника, а лише у присутності «старости села», що взагалі не передбачено КПК України.

Згідно клопотання, підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами, а саме протоколом обшуку від 03.03.2023 року з адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.03.2023 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 від 06.03.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.03.2023 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_9 від 06.03.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.03.2023 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 від 06.03.2023 року; висновками експертів: 1) №СЕ-19/104-23/18158-БЛ від 16.06.2023 року; 2) №CE-19/104-23/9283-БЛ від 04.04.2023 року; 3) №СЕ-19/104-23/9578-БЛ від 22.03.2023 року; 4) №CE-19/104-23/9844-БЛ від 09.06.2023 року; 5) №CE-19/104-23/10683-BTX від 11.04.2023 року; 6) висновком експерта №CE-19/104-23/9336-Д від 13.03.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.06.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29.06.2023 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_12 від 29.06.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 29.06.2023 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 від 29.06.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 29.06.2023 року; протоколом пред?явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_14 від 29.06.2023 року; іншими доказами у сукупності.

Аналізуючи кожен доказ на предмет доведеності обґрунтованості підозри, слідчий суддя відзначає наступне.

Так, обшук проводився в рамках іншого кримінального провадження № 0000633 від 30.08.2021, за ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 від 04 березня 2023 року вилучена зброя визнана речовим доказом в рамках кримінального провадження № 0000633, а не у виділеному кримінальному провадженні.

Отже, вилучена зброя належним чином процесуально не оформлена, не приєднана до матеріалів кримінального провадження № 0000602 від 04.03.2023 року, ухвала про накладення на неї арешту не постановлена.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 06.03.2023 року, остання пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Вона бачила, як невстановлена особа на вигляд приблизно 35-40 років заходила до будинку, приїздив на різних автомобілях. Чим займається ця особа вона пояснити не може, охарактеризувати його позбавлена можливості.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 06.03.2023, видно, що свідок бачив, як ОСОБА_16 приїздить до будинку, при цьому охарактеризував його як ввічливого, спокійного чоловіка. Чим займається « ОСОБА_16 » пояснити не може.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_10 віл 06.03.2023, остання пояснила, що не знає, чим займається та де працює ОСОБА_16 . Вона його тривалий час не бачила, лише знає, що він приїздив додому на різних автомобілях.

Інші свідки надали аналогічні показання.

Отже, зібрані органом досудового розслідування матеріали та протоколи допиту свідків не містять конкретних даних про те, що ОСОБА_16 приїздив у будинок та привозив зброю, або займається збутом зброї чи її зберіганням, або до нього приїздили невстановлені особи, які привозили зброю тощо.

Тому ці протоколи допитів свідків не доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_4 тому слідчим суддею не беруться до уваги.

За загальним правилом, слідчий суддя не повинен встановлювати причетність особи поза розумним сумнівом, втім, обґрунтована підозра має підтверджуватися конкретними фактами та обставинами, що можуть переконати об`єктивного спостерігача, тобто непрофесіонала у сфері права, в існуванні зв`язку між діями особи та подією.

В даному випадку слідчий суддя, як об`єктивний і незацікавлений спостерігач, вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 не доведена у встановленому порядку, та викликає сумніви у причетності саме цієї особи до скоєння інкримінованого злочину. Більшість висновків слідчого та обставини, на які він посилається у клопотанні, ґрунтуються на припущеннях.

Інші матеріали клопотання також не доводять того, що саме ОСОБА_4 скоїв це кримінальне правопорушення. Висновок про причетність ОСОБА_4 до вчинення цього злочину, не може ґрунтуватись лише на тому, що зброя виявлена у конкретному приміщенні. Такий висновок знову ж таки, зводиться до припущень, та не дає можливості зв`язати конкретну особу із цією подією.

Наголошую ще раз, що органом досудового розслідування не встановлено джерело придбання зброї, місце, час придбання зброї, осіб, у яких ОСОБА_4 міг придбати чи отримати таку зброю та за які кошти, чи міг він взагалі володіти такою зброєю чи мати до неї доступ, тому висновок, що ОСОБА_4 мав умисел на придбання, зберігання зброї, є передчасним.

Зауважу, що слідчий при проведенні досудового розслідування повинен виявляти не лише ті докази, які услуговують підставою для підозри чи обвинувачення особи, але й ті, що виключають кримінальну відповідальність чи виправдовують особу.

Дивує той факт, що ОСОБА_4 не був допитаний слідчим за весь хід досудового розслідування, тому слідством взагалі не перевірялась версія, що дана зброя може належить військовим Збройних Сил України, які дислокуються у цій місцевості.

При цьому ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що є свідки, які можуть підтвердити таку інформацію. Ці свідки також не були допитані.

За змістом ст. 18 КПК України жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.

Таким чином, проаналізувавши матеріали клопотання, вислухавши пояснення підозрюваного та прокурора, перевіривши критерії обґрунтованості підозри, слід дійти висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу подано передчасно, а підозра ОСОБА_4 не підтверджується об`єктивними і конкретними фактами, може ставитись під сумнів будь-яким незацікавленим, об`єктивним спостерігачем.

У пункті 175 рішення у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" ЄСПЛ зазначено, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

З урахуванням вищезазначеного, приходжу до висновку про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Що стосується ризиків, на які посилається прокурор, слід зазначити наступне.

Однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною. Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

Вважаю ризик переховування не доведеним, оскільки обшук та більшість слідчих дій були проведені у березні - квітні 2023 року, і з того часу відсутні відомості, що ОСОБА_4 викликали для участі у проведенні будь-яких слідчих дій. Повістки від слідчого не вручені, заходи щодо виклику підозрюваного не вживались. При цьому після спливу майже 5-ти місяців з моменту проведення обшуку, ОСОБА_4 добровільно з`явився до слідчого судді, причому неодноразово, оскільки засідання 16 серпня 2023 року не відбулось у зв`язку із ознайомленням захисником з матеріалами клопотання. Тому на даний час ОСОБА_4 не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування, навпаки бажає надати пояснення та брати участь у проведенні слідчих дій. Також увесь час досудового розслідування ОСОБА_4 працював на СТО, проживав зі своєю співмешканкою та дитиною. Отже, останній має соціальні зв`язку, тому не буде переховуватись.

Таким чином, ризик переховування не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, а відтак вважається недоведеним прокурором.

Ризик щодо незаконного впливу на свідків також не підтверджується, оскільки показання свідків зводяться лише до того, що вони бачили особу, яку начебто звуть « ОСОБА_16 », який приїздив додому, проте свідки не знають чим він займається, та не можуть його охарактеризувати. Тому показання свідків не мають значення для кримінального провадження, а відтак впливати на свідків є недоцільним та неефективним. Вплив на експертів також не матиме місце, оскільки експерти вже надали висновки, проте експерт є процесуально самостійним та захищений законом, тому вплив на нього сторонньою особи не є можливим. Більше того, експерти надали висновки лише щодо того, що вилучене майно є зброєю та боєприпасами, проте слідством не встановлено кому належить цей схрон зброї. Відомості з дактилоскопічної карти викладені лише у формі листа, а не у вигляді висновку експерта, тому є сумнівними, також з огляду на те, що ОСОБА_4 не був присутній під час обшуку та невідомо, чи взагалі надавав комусь зразки відбитків.

Отже, ризик впливу на свідків та експертів не доведений.

Що стосується ризику вчинення нового злочину, то ОСОБА_4 має неофіційну роботу та джерело доходів, раніше не судимий, має сім`ю та утриманців, характеризується позитивно, тому не схильний до вчинення нового злочину. Тож цей ризик також не доведений.

Приписи ч. 2 ст. 194 КПК України покладають обов`язок на слідчого суддю постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурором не доведено обґрунтованості підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, як і не доведено всіх ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, вважаю, що слідство проведено однобічно, необ`єктивно, а звернення із клопотанням про застосування запобіжного заходу є передчасним, тому у задоволенні цього клопотання слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 193, 194, 196, 206, 276, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ