печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні вилученого майна, у рамках кримінального провадження № 0000264,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду у місті Києві зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна.

У вимогах даної скарги ОСОБА_3 просить повернути ОСОБА_4 вилучене майно, а саме: автомобіль марки INFINITI Q60, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі запалювання.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000264 від 04.09.2021, зареєстрованому ознаками кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, 9. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 255 КК України.

Під час проведення слідчих дій 01.03.2023, а саме невідкладного обшуку автомобіля INFINITI Q60, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), слідчим було прийнято рішення про вилучення вказаного транспортного засобу, що належить ОСОБА_5 .

07.04.2023 року, адвокат ОСОБА_3 , звернувся до слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України із клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна. 20.04.2023 року отримано відповідь від слідчого про відмову в задоволенні клопотання. У постанові від 19 квітня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна слідчий зазначає, що 02.02.2023 року постановлено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку з метою вилучення автомобіля марки INFINITI Q60 реєстраційний номер НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), свідоцтво про реєстрацію та ключі запалювання даного транспортного засобу.

Вказує особа, яка звернулась із скаргою, що вилучене в ході обшуку майно не було повернуто власнику та арешт на майно у встановлений КПК України порядок накладено не було.

У судове засідання адвокат не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином. До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про розгляд скарги за його відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Слідчий не з`явився у судове засідання, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

До суду надійшли заперечення прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 відповідно до яких заперечує щодо задоволення скарги, оскільки ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2023 надано дозвіл на проведення обшуку та вилучення транспортного засобу INFINITI Q60 реєстраційний номер НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), свідоцтво про реєстрацію та ключі запалювання даного транспортного засобу, просить проводити розгляд скарги за його відсутності.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що слідчий, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, вивчивши матеріали провадження за скаргою дійшов наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000264 від 04.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, 9. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 255 КК України.

01.03.2023 слідчим Головного слідчого управління Національної поліції України на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, було проведено невідкладний обшук транспортного засобу INFINITI Q60 реєстраційний номер НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), що належить ОСОБА_4 . В ході проведення даного обшуку, вилучено вказаний транспортний засіб.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2023 надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу INFINITI Q60, д.н.з. НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_7 , який зареєстрований за ОСОБА_4 , разом із ключами запалювання, з метою його вилучення:

- транспортного засобу INFINITI Q60 д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , який зареєстрований за ОСОБА_4 ;

- Ключів запалювання INFINITI Q60 д.н.з. НОМЕР_1 ;

- Свідоцтва про реєстрацію INFINITI Q60 д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У відповідності до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За загальним правилом статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку. При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Виходячи із цих положень, можна зробити висновок про два види тимчасово вилученого майна: (1) майно, яке відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, і (2) вилучені під час обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України. Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

З іншого боку, речі і документи, які вилучаються під час обшуку, в залежності від зазначення їх в ухвалі на обшук, може мати різний статус, що обумовлює, в тому числі, відмість у його поверненні власнику.

Майно, щодо якого ставиться питання про повернення, прямо заначено в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку. Отже, вилучений транспортний засіб, свідоцтво та ключі запалювання, не має правового статусу тимчасово вилученого майна і, на перший погляд, щодо нього не має ставитися питання про арешт.

Разом з тим, у відповідності до ст. 16 КПК України обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Поряд з цим, ухвала, якою надається дозвіл на обшук, таким судовим рішенням, спрямованим на обмеження права власності, не є. Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою:

- виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення,

- відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення,

- встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Положеннями ст.235 КПК України встановлюють вимоги до ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи. В такій ухвалі, серед іншого, мають зазначатися речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук. Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

В свою чергу, тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном можливе внаслідок арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження (ч. 1 ст. 170 КПК України). Арешт може застосовуватися до майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За таких обставин судовий контроль під час розгляду клопотання про дозвіл на проведення обшуку не може одночасно поширюватися і на вирішення питання про обмеження права власності особи, у якої цей обшук буде проведений. Адже предметом судового контролю в першому випадку є легітимність, необхідність і пропорційність втручання у право особи на приватність (в першу чергу, недоторканність житла чи іншого володіння особи), в той час як обмеження права власності потребує окремого судового вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України. Будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися на умовах, передбачених законом, має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Підсумовуючи вищенаведене, на вилучене під час обшуку майно, дозвіл на відшукання якого прямо наданий слідчим суддею, поширюється режим тимчасово визначеного майна з відповідними наслідками накладення арешту або повернення особі, у якій воно було вилучене.

Так, ухвалою слідчого судді надано дозвіл на обшук з метою вилучення транспортного засобу.

При цьому, вирішуючи питання про повернення майна, в даному випадку, належить визначити чи наявні в органу досудового розслідування підстави для подальшого утримання цього майна не лише з огляду на наявність правової підстави - ухвали слідчого судді про обшук, а виходячи з відношення вилученого майна до кримінального провадження, а також відношення власника майна до інкримінованого злочину.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_4 не має статусу підозрюваної особи у кримінальному провадженні № 0000264, будь-яких слідчих дій із останньою здійснено не було, до органу досудового розслідування вона не викликалась, що дає слідчому судді дійти висновку, що ОСОБА_4 відношення до розслідуваного кримінального правопорушення не має.

Окрім того, прокурором у запереченнях не обґрунтовано яке значення та доказом яких обставин у кримінальному провадженні має вилучений автомобіль, зважаючи на те, що вилучене майно утримується більше двох місяців. Прокурором не надано доказів, які б свідчили, що таке майно має хоч якесь відношення до розслідуваного кримінального провадження, чи проведено з ним слідчі дії, спрямованої на доведення причетності такого майна до кримінального провадження.

Вказане свідчить про те, що вилучення та утримування транспортного засобу немає жодного значення для розслідування кримінального провадження, в межах якого проводився обшук та його вилучення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями160-166,170-174 цього Кодексу.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що утримання Офісом Генерального прокурора речей, правомірно належних особі на праві приватної власності, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, зважаючи на те, що органом досудового розслідування не доведено необхідність подальшого обмеження права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном, вилученого під час обшуку, скарга адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 169, 170, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні вилученого майна, у рамках кримінального провадження № 0000264 - задовольнити.

Зобов`язати компетентну посадову особу Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000264 повернути ОСОБА_4 вилучене майно, а саме: автомобіль марки INFINITI Q60, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), свідоцтво про реєстрацію та ключі запалювання даного транспортного засобу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1