22.06.2023 Справа № 756/1193/22
Унікальний № 756/1193/22
Провадження № 1-кп/756/684/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м.Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора: ОСОБА_4

представника потерпілого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Деркачі Старокостянтинівського району Хмельницької області, з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 29.10.2021, близько 18-50 год., за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, 22-Б, керуючи автомобілем марки «Kia» моделі «Sorento», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Богатирській в місті Києві, зі сторони вул. Полярної, в напрямку міста Вишгород, в порушення вимог п. 10.1 ПДР України, з метою повороту ліворуч, змінив напрямок свого руху в ліву сторону, не переконавшись перед цим, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та порушуючи п. 16.13 ПДР України, не надав дорогу мотоциклу марки «Aprilia» моделі «Scarabeo 250», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який на той час рухався прямо у зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі, внаслідок чого між вказаними вище транспортними засобами сталося зіткнення. В результаті вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди водію мотоцикла марки «Aprilia» ОСОБА_8 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні вину визнав повністю та пояснив, що дійсно за обставин, які зазначені в обвинувальному акті, він керуючи транспортним засобом, під час здіснення маневру повороту, порушив ПДР України, не переконавшись, що це буде безпечним, в наслідок чого сталась ДТП. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати, фактичні обставини не оспорює.

Судом досліджені наступні докази, надані стороною обвинувачення:

- висновок щодо результатів медичного огляду з КНП "Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотерапія" від 29.10.2021, згідно якого у водія ОСОБА_7 ознак сп`яніння не виявлено;

- висновок судово-медичної експертизи №042-39-2022, згідно ячкої потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді:

а) закритої травми грудної клітки та живота: переломи 2-7 ребер зліва (із зміщенням уламків); крайовий перелом лівої лопатки; уламковий перелом заднього краю лівої кульшової западини (зі зміщенням уламків) і вивихом стегна;

б) закритої травми лівого передпліччя: садна (без опису морфології) на передньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя; перелому нижньої третини ліктьової кістки ( з незначним зміщенням уламків);

в) закритої травма лівого коліна: садна (без опису морфології) у ділянці середньої третини по передній поверхні лівої гомілки; багатоуламкового перелому лівого надколінника (зі зміщенням уламків); перелому медіального виростка лівої великогомілкової кістки (без зміщення - по данним проведеного оперативного втручання), які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу;

- висновок авто-технічної експертизи № CE-19/111-22/389-IT від 11.01.2022, згідно якої в даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам 10.1; 16.13 ПДР, які знаходяться у причинному зв`язку із наслідками у виді настання ДТП; В даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 12.2; 12.3 ПДР України.

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схема до нього від 29.10.2021, під час якого було оглянуто місце події ДТП на ділянці автодороги в м. Київ по вул. Богатирська, 22-Б;

- ДВД диск на якому міститься відеозапис з відео-реєстратору на якому зафіксовано подію ДТП та протокол його огляду.

Аналізуючи вищевказані докази у купі, суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.50,65 КК України, враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а також відомості які характеризують особу обвинуваченого: раніше не судимий, у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд вважає щире каяття.

Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_7 суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, а також те, що обвинувачений вперше вчинив необережний не тяжкий злочин, суд вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді обмеження волі та звільнення від відбуття цього покарання з випробуванням, відповідно до ст.75,76 КК України.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу не буде сприяти його виправленню, оскільки він офіційно не працює і суду не надано доказів щодо його можливості виконати таке покарання.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки його поведінка на автошляху є явно небезпечною. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди у розмірі 3 803 134,40 гривень, матеріальної шкоди у вигляді упущеної вигоди, внаслідок не отримання доходу за договором у сумі 410 000,00 гривень та відшкодування процесуальних витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 57 000,00 гривень.

Обвинувачений цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди визнав частково у розмірі 50 000 гривень, в частині стягнення матеріальної шкоди внаслідок упущеної вигоди не визнав, в частині відшкодування процесуальних витрат на професійну правничу допомогу визнав частково у розмірі 10 000,00 гривень.

Відповідно до ст. 1166, 1167 ЦК України, оскільки обвинувачений керував транспортним засобом, за участю якого було скоєно дорожньо-транспортна пригода, то він як винна особа повинен відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду.

Враховуючи те, що моральними стражданнями супроводжується будь-яке протиправне діяння, тому суд не ставить під сумнів факт перенесення моральних страждань потерпілого, з врахуванням втрат немайнового характеру, які він зазнав внаслідок отриманого ушкодження здоров`я, що призвело до життєвих змін та потребує додаткових зусиль для відновлення попереднього стану. При цьому суд враховує матеріальне становище обвинуваченого.

Суду в якості доказу спричинення моральної шкоди позивачем було надано висновок експерта психолога від 02.12.2022, проведеного на підставі адвокатського запиту. Суд вважає цей документ неналежним доказом, оскільки він не був отриманий в порядку передбаченому ст.242-244 КПК України, він отриманий без дозволу слідчого судді або суду, а також здійснений особою, яка не має на це дозволу, тому не приймає його до уваги.

Суд вважає, що зазначена цивільним позивачем сума моральної шкоди у розмірі 3 803 134 гривень 40 копійок є явно завищеною, такою, що не відповідає характеру правопорушення, реальним стражданням потерпілого. Враховуючи стан здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , тяжкість вимушених змін у його життєвих відносинах, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди підлягає зменшенню.

Виходячи з принципів розумності, справедливості та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь цивільного позивача у якості компенсації за спричинену моральну шкоду суму в розмірі 100 000 гривень.

Що стосується позову в частині відшкодування матеріальної шкоди у вигляді упущеної вигоди, яку потерпілий міг отримати за договором між ним та СДЮСШОР з вітрильного спорту м. Києва у розмірі 410 000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, відповідно до частини другої статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене упущена вигода).

Разом з цим, позивачем не було надано відповідних документів (підтвердження належними бухгалтерськими документами), які свідчать про провадження останнім своєї діяльності та отриманням доходів, які він міг реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене (упущена вигода). Доходи, які позивач міг би отримати, є абстрактними, і жодним належним документом недоведені. Наданий на підтвердження цих обставин договір з СДЮСШОР з вітрильного спорту м.Києва передбачає лише загальну суму яку позивач міг отримати за виконання робіт. Але до цієї суми входять витрати на закупівлю необхідних матеріалів для виконання цього договору матеріалів, обладнання, витрати на доставку цих матеріалів та виготовленої продукції, витрати за використання приміщення де буде виготовлена продукція, тощо.

Необхідною умовою доведення наявності упущеної вигоди є встановлення насамперед самих збитків та причинного зв`язку. У зв`язку з вище викладеним суд дійшов висновку відмовити в даній частині позову в повному обсязі у зв`язку необґрунтованістю та не підтвердженням належними доказами.

Згідно вимог ст. 118 КПК України процесуальними витратами у кримінальному провадженні вважаються: витрати на правову (правничу) допомогу та витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження.

Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Потерпілий на підтвердження розміру витрат на правову допомогу в сумі 57000,00 грн. долучив до матеріалів справи акт наданих послуг згідно Договору №99 про надання правової допомоги від 11.11.2021 та додаток № 1 до договору № 99 про надання правової допомоги від 27.01.2022, звіт про обсяг наданих послуг згідно Договору №99 про надання правової допомоги від 11.11.2021 та акт наданих послуг згідно договору №99 про надання правової допомоги від 11.11.2021.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, однак зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на правову допомогу, що входить до предмета доказування у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України).

Разом з цим, як видно із вказаних документів частина правових витрат є явно завищеною та не обгрунтованою. Так, згідно актів виконаних робіт на проведення лише правового аналізу наданих клієнтом документів витрачено 37 000 грн, що явно не відповідає обставинам справи, за підготовку клопотань про відкладення судового розгляду витрачено 750 грн. за кожне клопотання.

Враховуючи викладене, а також, що цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню частково, тому слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого витрати, понесені на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., а в іншій частині відмовити за необґрунтованістю.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз слід стягнути з ОСОБА_7 у загальному розмірі 3716, 96 гривень.

Речовими доказами слід розпорядитись на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити покарання йому покарання за цим законом у виді одного року шести місяців обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного призначеного покарання з випробуваннями з іспитовим строком на один рік та покласти на нього на цей період такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 у якості компенсації за спричинену моральну шкоду 100 000 гривень, а також 10 000 гривень, в якості компенсації за понесені ним процесуальні правові витрати. В іншій частині заявлених у позові вимог відмовити.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз стягнути з ОСОБА_7 у загальному розмірі 3716, 96 гривень на користь держави.

Речові докази: DVD-R диск Verbatim 4.7 Gb, 16x, 120 min на якому міститься відеозапис ДТП з відеореєстратора - зберігати в матеріалах провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Головуючий ОСОБА_1