Справа № 369/6680/23
Провадження № 1-кп/369/1873/23
В И Р О К

іменем України

08.05.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши у спрощеному порядку розгляд кримінального провадження № 0000400 від 26 березня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, який розлучений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

25 березня 2023 року близько 15:00 год. (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим), ОСОБА_3 , перебував у своєму власному автомобілі неподалік від магазину «АТБ» що розташований за адресою: Київська область, Бучанський район, село Святопетрівське, вулиця Польова, будинок 166, де також знаходилась потерпіла ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вийшов із-за керма та підійшовши до заднього пасажирського сидіння відкрив задні двері автомобіля та двома руками схопив останню за праве плече та праву руку вище ліктьового суглобу, та почав витягати з автомобіля. У подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати виниклий умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , з метою подолання спротиву останньої, вкусив її один раз за передпліччя правої руки. У результаті протиправних дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження, відповідно до висновку експерта, у вигляді: осаджених синців правого плеча, садна на фоні синця правого передпліччя.

Вказаними діями, ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

04 травня 2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України з клопотанням прокурора ОСОБА_6 про розгляд провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні відповідно до положень статей 291, 302 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_7 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти розгляду кримінального провадження в спрощеному порядку про що свідчить відповідна заява.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився у добровільності згоди обвинуваченого ОСОБА_5 на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Крім того, потерпілій ОСОБА_4 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився у добровільності згоди потерпілої ОСОБА_4 на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:

1) письмова заява ОСОБА_5 складена в присутності захисника ОСОБА_7 , щодо беззаперечного визнання винуватості, згоди з установленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, добровільність підтверджено обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_7 ;

2) письмова заява потерпілої ОСОБА_4 , щодо згоди із установленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_5 своєї винуватості.

У відповідності до наданих суду заяв, долучених до обвинувального акту, учасники судового провадження не оспорюють обставини, встановлені органом досудового розслідування, просять проводити розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання учасників судового процесу, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000400 від 26 березня 2023 року, дослідженими судом.

Судом встановлено, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного суду України у п. 1 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність у кримінальному провадженні обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, відповідно до ст. 66 КК України та обставин, що його обтяжують, а саме вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя, відповідно до ст. 67 КК України.

Зважив суд і на дані про особу винуватого, який має середню освіту, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та індивідуалізації покарання, дані про особу ОСОБА_5 та характер вчиненого правопорушення, в сукупності зі ставленням до вчиненого, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції статті, що йому інкримінують.

Призначене покарання у виді штрафу у вказаному розмірі є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є домірним скоєному і відповідає меті покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 107 ч. 4, 369-371, 373-376, 381-382, 395, 532 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинського районного суду Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1