Справа № 161/8155/23
Провадження № 1-кс/161/2697/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 23 травня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Луцьк, Волинської області, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001510 від 21.05.2023 року -

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.05.2023 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст 185 КК України.

Підозрюваний та його захисник отримали копію клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання 22.05.2023 року о 12-00 годині, що підтверджується розписками.

В клопотанні зазначено, що 20 травня 2023 року, близько 22 години, ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 про «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, керуючись корисливим мотивом та діючи з метою таємного викрадення чужого майна, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» модель «А32», чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 7000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відомості в ЄРДР за №0001510 від 21.05.2023 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

21.05.2023 близько 10 год. 24 хв. ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання від 21.05.2023 в ході якого у гр. ОСОБА_6 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung», карта пам`яті 4 Gb, чорного кольору з наявними на ній написами, сім карта мобільного оператора «Водафон», які поміщено до спец пакету №INP1003178, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8 Pro» НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , до спец пакету №INP1003179; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом впізнання зі свідком ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом впізнання з потерпілим ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; іншими доказами.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що свідчить проте те, що підозрюваний у разі не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що не застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, схиляючи їх давати неправдиві показання чи відмовитись їх надавати органу досудового розслідування та суду шляхом вмовляння, підкупу чи погрози, оскільки одним із вагомих доказів його причетності є показання останніх.

В обґрунтування ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що ОСОБА_6 на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, що свідчить про високу суспільну небезпеку останнього, сталість його злочинної поведінки та те, що підозрюваний у разі незастосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Вищевказане обґрунтовується встановленими слідством обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України , а саме тим, що: наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів; у разі визнання ОСОБА_6 винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років; відсутність постійного місця роботи та джерела прибутку.

Відповідно до ч. 3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За таких обставин виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 з метою його належної процесуальної поведінки під час розслідування й уникнення негативних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підстав та доцільності в застосуванні відносно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, немає, оскільки інші заходи не забезпечать запобіганню заявленим ризикам, визначеним ст. 177 КПК України та належної поведінки останнього під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а саме запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосовано, так як підозрюваний не заслуговує на довіру та не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Особиста порука не може бути застосовано до підозрюваного, так як відсутня особа, яка б могла за нього поручитись. Домашній арешт не може бути застосовано, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 вільно проводячи дозвілля не буде виконувати покладені на нього обов`язки та вчинив даний злочин в умовах дії попереднього нічного домашнього арешту.

Разом з цим, на підставі ст. 182 КПК України до підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину може бути застосована застава у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У зв`язку з цим, враховуючи обставини вчинення злочину, орган досудового розслідування вважає, що застава в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на рівні з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність вказаних в клопотанні ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний на даний час може незаконно впливати на потерпілого і свідків, продовжити вчиняти інші правопорушення, а також з врахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий просить обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосування до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Суд заслухав учасників судового провадження, дослідив матеріали клопотання, надані стороною захисту докази, дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Луцького РУП Головного Управління Національної поліції у Волинській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001510 від 21.05.2023 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

22.05.2023 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину.

Враховуючи конкретні обставини справи та дані про особу ОСОБА_6 , його вік, стан здоров`я, враховуючи наявність у підозрюваного постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, те, що він раніше не судимий, вчинив злочин уперше, навчається, за місцем навчання характеризується з позитивного боку, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, посилання слідчого та прокурора на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду, оскільки він, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу відносно особи у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Тому, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який, з урахуванням усіх обставин справи, на думку слідчого судді, буде достатнім запобіжним заходом, спроможним забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: з`являтися на виклики до органу досудового розслідування, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 179, 184, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 23.05.2023 року до 21.07.2023 року включно.

Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1) з`являтися на виклики до органу досудового розслідування, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Про покладені на ОСОБА_6 обов`язки повідомити йому під розпис.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному, прокурору негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора та слідчого.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та оголошено 25 травня 2023 року о 09-15 годині.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1