Справа № 461/3559/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/658/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 25 травня 2023 року про відмову в задоволенні заяви засудженого,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 25 травня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк покарання строку перебування в установах попереднього ув`язнення, у зв`язку з участю у слідчих діях та участю у судовому розгляді нового кримінального провадження.

На вказану ухвалу суду захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким задоволити клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання.

Свої апеляційні вимоги захисник мотивує тим, що засуджений ОСОБА_7 правомірно просить зарахувати у строк покарання його перебування у ДУ «Львівська установа відбування покарань №19» у зв`язку із участю у судовому розгляді нового кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: з 23.05.2019р. по 06.12.2019р.; з 20.12.2019р. по 22.12.2020р.; з 18.02.2021р. по 03.06.2021р.; з 08.07.2021р. по 17.12.2021р.; з 23.12.2021р. по 19.05.2022р.; з 02.06.2022р. по 23.06.2022р., оскільки строк, який просить зарахувати засуджений підпадає під дію ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015р.

Звертає увагу на положення Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015р. та правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 29.08.2018р. (справа № 663/537/17), згідно якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватись заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VІІІ, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ.

Зазначає, що вказівка у п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26.11.2015р. року) на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк «перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження», стосується випадків, коли особа, яка відбуває покарання, до якого вона була засуджена в іншому кримінальному провадженні (іншій кримінальній справі), залишається в установі попереднього ув`язнення або тимчасово переводиться до неї з метою участі в слідчих діях або судовому розгляді нового кримінального провадження, що прирівнюється до попереднього ув`язнення в межах цього нового кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

Наголошує, що законодавець не вказує процесуального статусу особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення, відповідно особа може бути як заявником так і потерпілим, свідком, підозрюваним та ін. Також вказує, що суд не врахував посилання засудженого про зарахування йому у строк попереднього ув`язнення періодів участі останнього у слідчих діях у кримінальному провадженні № 0001015 (постанова про закриття кримінального провадження була долучена до матеріалів клопотання).

При апеляційному розгляді справи захисник ОСОБА_6 підтримав подану апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, та просив таку задоволити.

Прокурор заперечив вимоги апеляційної скарги захисника, з огляду на безпідставність таких, зазначивши про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали дотримані.

Згідно матеріалів справи засуджений ОСОБА_7 звернувся до місцевого суду з клопотанням про зарахування йому у строк покарання строк перебування в установах попереднього ув`язнення у зв`язку із участю у судовому розгляді нового кримінального провадження та участю у слідчих діях з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: з 23.05.2019р. по 06.12.2019р.; з 20.12.2019р. по 22.12.2020р.; з 18.02.2021р. по 03.06.2021р.; з 08.07.2021р. по 17.12.2021р.; з 23.12.2021р. по 19.05.2022р.; з 02.06.2022р. по 23.06.2022р. та з 14.07.2022р. по дату набрання рішення суду у даній справі законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015р. № 838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно п.106 правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 29.08.2018р. (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватись заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VІІІ, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ.

Як встановлено ст.1 Закону України від 30 червня 1993 року «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Місцевий суд правильно врахував, що зміст абзацу 1 ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015р.) вказує на те, що дана норма визначає правила зарахування у строк покарання строку саме попереднього ув`язнення, а не будь-якого періоду перебування особи в установах попереднього ув`язнення.

Згідно ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015р.) у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Отже, місцевим судом правильно визначено, що вказівка у пункті «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015р.) на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк «перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження», стосується випадків, коли особа, яка відбуває покарання, до якого вона була засуджена в іншому кримінальному провадженні (іншій кримінальній справі), залишається в установі попереднього ув`язнення або тимчасово переводиться до неї з метою участі в слідчих діях або судовому розгляді нового кримінального провадження, що прирівнюється до попереднього ув`язнення в межах цього нового кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

Також, колегія суддів визнає правильним висновок місцевого суду про те, що положення пункту «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015р.) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення судового рішення чи виправлення в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_7 засуджений вироком Сихівського районного суду м. Львова від 07 грудня 2017 року за вчинення злочинів, передбачених п.4 ч.2 ст.115, ч.1 ст.129 КК України, до покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838- VIII від 26.11.2015р.) ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме з 16 квітня 2017 року до вступу вироку в законну силу включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 16 квітня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19.07.2018р. вирок Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2017р. щодо ОСОБА_7 залишено без змін.

Постановою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.11.2019р. вирок Сихівського районного суду м. Львова від 07 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 19 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Як вже зазначалось засуджений ОСОБА_7 у поданому до суду клопотанні просив зарахувати йому у строк покарання строк перебування в установі попереднього ув`язнення у зв`язку із участю у судовому розгляді нового кримінального провадження та участю у слідчих діях з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: з 23.05.2019р. по 06.12.2019р.; з 20.12.2019р. по 22.12.2020р.; з 18.02.2021р. по 03.06.2021р.; з 08.07.2021р. по 17.12.2021р.; з 23.12.2021р. по 19.05.2022р.; з 02.06.2022р. по 23.06.2022р. та з 14.07.2022р. по дату набрання рішення суду у даній справі законної сили.

Тобто, засуджений просить зарахувати йому у строк покарання, яке він відбуває за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2017р., строки його перебування в установі попереднього ув`язнення у зв`язку з участю у слідчих діях та участю у судовому розгляді нового кримінального провадження, після набрання вироком Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2017р.

Отже, перебування засудженого ОСОБА_7 у вказані ним у клопотанні періоди в установі попереднього ув`язнення не було пов`язано з розглядом кримінального провадження, у межах якого було ухвалено вирок, за яким на даний час ОСОБА_7 і відбуває покарання.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого переконання про те, що прохання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому у строк покарання, призначеного за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2017р., строк перебування його у ДУ «Львівська установа відбування покарань №19», у зв`язку з участю у судовому розгляді нового кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 23.05.2019р. по 06.12.2019р.; з 20.12.2019р. по 22.12.2020р.; з 18.02.2021р. по 03.06.2021р.; з 08.07.2021р. по 17.12.2021р.; з 23.12.2021р. по 19.05.2022р.; з 02.06.2022р. по 23.06.2022р. та з 14.07.2022р. по дату набрання рішення суду у даній справі законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015р.) не може бути задоволено, оскільки заходи попереднього ув`язнення щодо засудженого ОСОБА_7 припинились застосовуватись з моменту набранням законної сили вироку Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2017р.

Колегія суддів визнає безпідставними апеляційні доводи захисника про те, що місцевий суд врахував не усі посилання засудженого про зарахування йому строку попереднього ув`язнення, оскільки згідно оскаржуваної ухвали місцевим судом у рішенні наведено, а відтак і враховано, усі часові періоди, які були зазначені у клопотанні засудженого про зарахування йому строку попереднього ув`язнення.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не містить правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали, тобто є необґрунтованою та не підлягає до задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність при розгляді клопотання засудженого, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 25 травня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк покарання строку перебування в установах попереднього ув`язнення без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: