Справа 556/535/23
Номер провадження 1-кп/556/75/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2023 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець кримінальне провадження № 0000216 про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малий Жолудськ, Володимирецького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня Великожолудського ліцею Рафалівської селищної ради, раніше не судимого,-

за ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи особою, що керує транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, при таких обставинах.

17 листопада 2022 року, приблизно о 22 год. 25 хв., у темну пору доби, в порушення вимог підпунктів а), ґ) пункту 2.1, підпунктів б), г) пункту 2.3, пункту 3.2, пункту 10.1, пункту 12.1, пункту 12.4, дорожнього знаку 3.31 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), не маючи посвідчення водія та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керуючи мотоциклом «LIFAN LF175-2E», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозив неповнолітнього пасажира ОСОБА_8 без мотошолома, рухаючись на вул. Залізничній, смт. Рафалівка Вараського району Рівненської області, зі сторони с. Полиці Вараського району Рівненської області в напрямку до вул. Петропавлівська, смт. Рафалівка Вараського району Рівненської області, з увімкнутим ближнім світлом фари, зі швидкістю 55±7 км/год., що перевищує допустиму швидкість руху у населеному пункті, яка повинна була становити не більше 50 км/год., не виконуючи вимогу працівників поліції про зупинку, яка була подана за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольорів, які були увімкнуті на службовому автомобілі ТОYОТА РRIUS, реєстраційний номер НОМЕР_2 та гучномовця, котрий рухався позаду мотоцикла.

В подальшому, водій ОСОБА_5 з метою уникнути переслідування працівниками поліції, не вмикаючи правий покажчик повороту та не подаючи сигналів про зміну напрямку руху, виконав маневр повороту праворуч та почав рухатись в напрямку території АЗС ТОВ "ЕНЕРДЖІ ЕКСПРЕС", що розташована за адресою вул. Залізнична, 11 в смт. Рафалівка Вараського району Рівненської області, зі швидкістю 55±7 км/год., що перевищує допустиму швидкість руху на території АЗС, яка повинна була становити не більше 10 км/год., де під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, перед початком зміни напрямку руху вправо не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не вибравши безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням транспортного засобу і допустив виїзд мотоцикла вліво до краю проїзної частини, де відбувся наїзд транспортного засобу на бордюрний камінь.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла «LIFAN LF175-2E», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований в КНП «Ковельське міськрайонне територіальне медичне об`єднання» Ковельської міської ради Волинської області, де помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Порушення ОСОБА_5 вимог пунктів 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, які вимагають від водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним та вимагає від водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху врахувати дорожню обстановку, особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, знаходяться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно 17.11.2022 року, приблизно о 22 год. 25 хв., у темну пору доби він разом з потерпілим ОСОБА_9 на мотоциклі останнього, їхав по вул.Залізничній в смт.Рафалівка Вараського району Рівненської області, зі сторони с. Полиці Вараського району Рівненської області в напрямку до вул. Петропавлівська, смт. Рафалівка Вараського району Рівненської області, з увімкнутим ближнім світлом фари, (з якою швидкістю точно сказати не може). Побачив автомобіль з характерним білим світлом, подумав, що це поліцейські, і з метою уникнути зупинки, різко розвернувся та почав тікати. Подальші події пригадати не може через отриману травму. Усвідомлює, що допустив порушення правил дорожнього руху і це призвело до травмування та смерті потерпілого. Шкодує про свої дії. Також пояснив, що перед тим, як сідати за кермо він не вживав спиртних напоїв та був повністю тверезим. Просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 , в судовому засіданні пояснила, що не може дати пояснень стосовно події, що мала міце 17.11.2023 року, оскільки вона не було свідом чи учасником ДТП. Однак вказала, що пробачила обвинуваченого ОСОБА_5 , не має до нього будь-яких матеріальних чи моральних претензій. Просила призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку

Тому суд ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів та висновків експертаз, а також та дослідженням характеризуючих документів відносно обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим, обставини вчинення кримінального правопорушення та його провина підтверджується також:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з відповідною схемою та фототаблицями, на яких зафіксовано слідову обстановку та розташування транспортного засобу відносно елементів дороги (т.1, а.к.п.13-22);

- висновком судово-медичної експертизи №248 від 24.11.2022 року, з якої вбачається, що у потерпілого ОСОБА_10 при судово-медичній еспертизі виявлені тілесні ушкодження у вигляді - політравми: відкритої черепно-зкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа і забоєм головного мозку з епідуральною гематомою та субдуральною гематомою зліва, травматичних субарахноїдальних крововиливів з розвитком набряку головного мозку, обширної

гематоми м`яких тканин голови, параорбітальних гематом, саден лівої ключиці та лівого плеча, що утворились від дії тупих твердих предметів, можливо внаслідок ударів об виступаючі частини кузова мотоцикла та бордюра з послідуючим падінням та ударами об них в час вказаний в постанові та в медичній документації, за ступенем тяжкості, стосовно живої особи, відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Всі вищевказані тілесні ушкодження на тілі гр - на ОСОБА_11 утворились - прижиттєво. Вищевказані тілесні ушкодження виявлені на тілі трупа гр. - ОСОБА_11 у вигляді - політравми: відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа та забоєм головного мозку з розвитком набряку головного мозку - перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті останнього (Т.1 а.к.п. 59-65)

- висновком експерта №СЕ-19/118-22/11816-ІТ від 24.01.2023 року, згідно якого було встановлено, що мотоцикл марки «LIFAN LF175-2E», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на час виникнення ДТП мав технічно справну гальмівну систему, а також технічно справну систему рульового керування та освітлення (Т.1 а.к.п. 168-173).

- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8 , (т.2 а.к.п. 5)

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , (т.2 а.к.п. 32).

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.01.2023 року, схемою та ілюстрованою фототаблицею (т.2 а.к.п.55-62);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_5 , від 17.01.2023 року, з схемою та фототаблицею до нього (т.2 а.к.п. 63-66);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_12 , від 17.01.2023 року, з схемою та фототаблицею до нього (т.2 а.к.п. 67-79);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_13 , від 17.01.2023 року, з схемою та фототаблицею до нього (т.2 а.к.п. 80-90);

- результатом токсилогічного дослідження №96 від 26.01.2023 року, згідно якого ознак сп`яніння у ОСОБА_5 , не виявлено (т.2 а.к.п. 98-90);

В даній дорожній обстановці водій мотоцикла марки «LIFAN LF175-2E», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повинен був керуватися вимогами п.п. а), ґ) пункту 2.1, підпунктів б), г) пункту 2.3, пункту 3.2, пункту 10.1, пункту 12.1, пункту 12.4, дорожнього знаку 3.31 Правил дорожнього руху.

В діях водія мотоцикла марки «LIFAN LF175-2E», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , невідповідність вимогам п.п. 2.3, 3.2, 10.1, 12.1, 12.4, дорожнього знаку 3.31 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. ( Т.2 а.к.п. 120-135);

Сукупністю названих доказів, які на думку суду, є належними та допустимими, поза розумним сумнівом доведено вину обвинуваченого ОСОБА_5 , в порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 .

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 , правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, призначаючи покарання за відповідно частиною ст. 286 КК України, необхідно враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Стаття 50 КК України наголошує на тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, відноситься до злочинів вчинених з необережності та, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину у віці до 18 років.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , є учнем Великожолудського ліцею Рафалівської селищної ради, має постійне місце мешкання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Згідно висновку досудової доповіді відносно ОСОБА_5 , орган пробації на підставі інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умов здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.

Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого пояснила суду, що ОСОБА_14 є молодшим з чотирьох дітей, виховується в повній сім"ї, є слухняним, допомагає по господарству, навчається в школі. Спокійний, піддається виховному впливу, не вживає алкоголю і наркотиків, навчається посередньо. Події злочину переживає, щиро розкаюється у вчиненому. Доходи сім"ї складаються з її пенсії та пенсії чоловіка, який є інвалідом, та доходів від присадибного господарства.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, виключно позитивну характеристику, думку потерпілої вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення волі, та застосувати до нього положення ст.ст.75, 104 КК України, звільнивши від покарання із встановленням іспитового строку та покладенням певних обов"язків.

Згідно санкції ч. 2 ст. 286 КК України, зазначене у цій частині статті діяння, містить додаткове покарання увиді позбавлення керування транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Питання про доцільність призначення факультативного додаткового покарання вирішується за розсудом суду з врахуванням обставин конкретної справи і з обов`язковим

мотивуванням прийнятого рішення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, суд, зважаючи на обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення, приходить до висновку за можливе призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Що стосується цивільного позову, заявленого прокурором Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України, треті особи КНП Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня», КНП Ковельське міськрайонне територіальне медичне об`єднання Ковельської міської ради Волинської області в підготовчому судовому засіданні заявлено цивільний позов про стягнення з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , та законного представника ОСОБА_6 , витрати понесені на стаціонарне лікування ОСОБА_8 в розмірі 43798,84 грн. то він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Обвинувачений та цивільний відповідач ОСОБА_5 , та законний представник ОСОБА_6 , заявлений цивільний позов визнали в повному обсязі.

Також у відповідності до ст.ст.122, 124, 126 КПК України, підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого судові витрати, понесені у даному кримінальному провадженню на залучення експертів.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавлення права керування транспортирними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити громадянина ОСОБА_5 , від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на громадянина ОСОБА_5 , обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 , а в разі відсутності в нього коштів з його законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_15 витрати понесені Комунальним некомерційним підприємством Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня» та Комунальним некомерційним підприємством Ковельське міськрайонне територіальне медичне об`єднання Ковельської міської ради Волинської області на стаціонарне лікування ОСОБА_8 в розмірі 43798 (сорок три тисячі сімсот дев`яносто вісім) грн 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 а в разі відсутності в нього коштів з його законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_15 на користь держави 4530 (чотири тисячі п`ятсост тридцять) гривень 72 копійки процесуальних витрат на залучення експертів.

Речові докази, а саме: мотоцикл марки «LIFAN LF175-2E», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути потерпілій ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1