Справа № 455/1357/23
Провадження № 1-кп/455/181/2023
ВИРОК

Іменем України

11 вересня 2023 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000286 від 08.06.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючої, судимості немає, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

за участю: сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

сторони захисту - обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , проживаючи в АДРЕСА_1 спільно із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, внаслідок психічного розладу та за висновком лікарської комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду і будучи особою, якій відповідно до ст.5 Закону України «Про психіатричну допомогу» та Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 року №1192 упродовж 2018 - 2023 років шляхом обману, заволоділа бюджетними коштами у вигляді державної соціальної допомоги на загальну суму 17346,06 гривень.

Так, відповідно до п.4 зазначеної вище Постанови, допомога на догляд надається дієздатній особі, яка зареєстрована або постійно проживає на одній житловій площі з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, що є вимогою виплати щомісячної грошової допомоги. Відповідно до висновків лікарської комісії медичного закладу, щодо необхідності постійного стороннього догляду заінвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу ОСОБА_6 потребує постійного стороннього догляду, оскільки обмежена в самообслуговуванні, здатності до орієнтації, здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку.

Згідно п.7 вказаної вище постанови, для призначення грошової допомоги на догляд, особою, яка звертається за її призначенням, разом із іншими документами подається заява. Форма заяви затверджується Міністерством соціальної політики України, а саме наказом №441 від 21.04.2015 року «Про затвердження форми заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», у якій особа ставить свій підпис та дату про ознайомлення, крім іншого, під наступним текстом:«мене повідомлено, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання мною соціальної допомоги, компенсації та пільг, я зобов`язуюсь повідомити органи праці та соціального захисту населення».

Відповідно до вищевказаного Порядку, рішенням управління соціального захисту населення Старосамбірської РДА від 05.03.2018 року, ОСОБА_3 , на підставі нею поданої заяви, призначено щомісячну грошову державну соціальну допомогу на догляд за інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка потребує постійного стороннього догляду ОСОБА_6 , на період з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року.

В той же час, ОСОБА_3 ,шляхом обману, в період з 30.05.2018 року по 25.06.2018 роки здійснила виїзд через пункт пропуску «Шегині», «Рава Руська», на територію Республіки Польща, а отже обов`язки по догляду за інвалідом не здійснювала, однак не повідомила органи соціального захисту населення про зміну обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, в результаті чого їй було нараховано державну соціальну допомогу на суму 1831,61 гривню.

Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_3 , шляхом обману за період часу 30.05.2018 року по 25.06.2018 рік отримала зайво нараховану щомісячну грошову державну соціальну допомогу з державного бюджету на загальну суму 1831,61 гривню, чим завдала шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Крім цього,відповідно до вищевказаного Порядку, рішенням управління соціального захисту населення Старосамбірської РДА від 11.09.2018 року, ОСОБА_3 , на підставі нею поданої заяви, призначено щомісячну грошову державну соціальну допомогу на догляд за інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка потребує постійного стороннього догляду ОСОБА_6 , на період з 01.09.2018 року по 28.02.2019 рік.

В той же час, ОСОБА_3 , шляхом обману, в період з 13.09.2018 року по 13.10.2018 рік, з 03.12.2018 року по 30.12.2018 рік, 20.01.2019 року по 13.02.2019 рік здійснювала виїзди через пункт пропуску «Шегині», «Рава Руська», на територію Республіки Польща, а отже обов`язки по догляду за інвалідом не здійснювала, однак не повідомляла органи соціального захисту населення про зміну обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, в результаті чого їй було нараховано державну соціальну допомогу на суму 6075,22 гривень.

Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_3 , шляхом обману за період часу 13.09.2018 року по 13.10.2018 рік, з 03.12.2018 року по 30.12.2018 рік, 20.01.2019 року по 13.02.2019 рік, отримала зайво нараховану щомісячну грошову державну соціальну допомогу з державного бюджету на загальну суму 6075,22 гривень, чим завдала шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Крім цього,відповідно до вищевказаного Порядку, рішенням управління соціального захисту населення Старосамбірської РДА від 04.03.2019 року, ОСОБА_3 , на підставі нею поданої заяви, призначено щомісячну грошову державну соціальну допомогу на догляд за інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка потребує постійного стороннього догляду ОСОБА_6 , на період з 01.03.2019 року по 31.08.2019 рік.

В той же час, ОСОБА_3 , шляхом обману, в період з 26.03.2019 року по 20.04.2019 рік, 05.05.2019 року по 02.06.2019 рік здійснила виїзд через пункт пропуску «Шегині», «Грушів», «Рава Руська», на територію Республіки Польща, а отже обов`язки по догляду за інвалідом не здійснювала, однак не повідомила органи соціального захисту населення про зміну обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, в результаті чого їй було нараховано державну соціальну допомогу на суму 3997,68 гривень.

Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_3 , шляхом обману за період часу 26.03.2019 року по 20.04.2019 рік, 05.05.2019 року по 02.06.2019 рік, отримала зайво нараховану щомісячну грошову державну соціальну допомогу з державного бюджету на загальну суму 3997,68 гривень, чим завдала шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Крім цього,відповідно до вищевказаного Порядку, рішенням управління соціального захисту населення Старосамбірської РДА від 03.09.2020 року, ОСОБА_3 , на підставі нею поданої заяви, призначено щомісячну грошову державну соціальну допомогу на догляд за інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка потребує постійного стороннього догляду ОСОБА_6 , на період з 01.09.2020 року по 28.02.2020 рік.

В той же час, ОСОБА_3 , шляхом обману, в період з 27.10.2020 року по 01.12.2020 рік здійснювала виїзди через пункт пропуску «Шегині», на територію Республіки Польща, а отже обов`язки по догляду за інвалідом не здійснювала, однак не повідомляла органи соціального захисту населення про зміну обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, в результаті чого їй було нараховано державну соціальну допомогу на суму 3036,28 гривень.

Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_3 , шляхом обману за період часу 27.10.2020 року по 01.12.2020 рік отримала зайво нараховану щомісячну грошову державну соціальну допомогу з державного бюджету на загальну суму 3036,28 гривень, чим завдала шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Крім цього,відповідно до вищевказаного Порядку, рішенням управління соціального захисту населення Самбірської РДА від 14.02.2023 року, як правонаступником - управління соціального захисту населення Старосамбірської РДА, ОСОБА_3 , на підставі нею поданої заяви, призначено щомісячну грошову державну соціальну допомогу на догляд за інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка потребує постійного стороннього догляду ОСОБА_6 , на період з 01.03.2023 року по 30.06.2023 рік.

В той же час, ОСОБА_3 , шляхом обману, в період з 06.03.2023 року по 29.03.2023 рік здійснювала виїзди через пункти пропуску «Шегині» на територію Республіки Польща, а отже обов`язки по догляду за інвалідом не здійснювала, однак не повідомляла органи соціального захисту населення про зміну обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, в результаті чого їй було нараховано державну соціальну допомогу на суму 2405,26 гривень.

Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_3 , шляхом обману за період часу 06.03.2023 року по 29.03.2023 рік отримала зайво нараховану щомісячну грошову державну соціальну допомогу з державного бюджету на загальну суму 2405,26 гривень, чим завдала шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Допитана ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях - в заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), та заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахраство), вчиненому повторно, визнала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним обставинам в обвинувальному акті. Додатково пояснила, що вона проживає в с.Головецько з матір`ю ОСОБА_7 , яка є інвалідом ІІ групи з дитинства. Вона здійснювала догляд за матір`ю, однак виїжджала в Польщу неодноразово. Всі державні кошти вона відшкодувала самостійно в сумі 17346,10 гривень.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні просить судовий розгляд проводити у спрощеному порядку, не досліджуючи обставини, які не оспорюються, вимоги ст.349 КК України їй роз`яснено. Щодо міри покарання, то погодилася з запропонованою прокурором.

З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченою, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченою, винуватості в цьому обвинуваченої, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченою, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинувачену, як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), та за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд, на підставі ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, яка з місця проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, добровільне відшкодування завданого збитку в сумі 17346,10 гривень.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд не знаходить.

Аналізуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.

А тому, при таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченої ОСОБА_3 слід обрати міру покарання, передбачену санкціями ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України - у виді обмеження волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.

Речових доказів немає.

Витрат на залучення експерта немає. Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В АЛ И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, призначивши їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, призначивши їй покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 визначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1