Справа № 577/3856/23
Провадження № 1-кс/577/1178/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2023 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, раніше не судимого,

який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

21 липня 2023 року слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що упродовж дня 18.07.2023 року ОСОБА_4 знаходився за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 та разом з чоловіком сестри ОСОБА_7 , колишньою співмешканкою ОСОБА_8 та сестрою ОСОБА_7 - ОСОБА_9 у веранді будинку святкували день народження ОСОБА_10 , вживаючи спиртні напої. У подальшому близько 20:00 год. сп`янівши, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виникла словесна сварка на побутовому ґрунті через ревнощі. Будучи ображеним на ОСОБА_8 , ОСОБА_4 взяв зі столу у веранді кухонний ніж та, тримаючи його в правій руці, завдав ним один удар в область лівої лопатки останньої, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого ножового поранення грудної клітки зліва. Намагаючись припинити нанесення ударів, ОСОБА_8 долонею правої руки схопила за клинок ножу, проте ОСОБА_4 , не зупиняючись на вчиненому, висмикнув ніж з її руки, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді різаної рани правої кисті. В цей час ОСОБА_9 , реагуючи на неправомірну поведінку ОСОБА_4 , стала кричати, вимагаючи припинити подальше нанесення тілесних ушкоджень. Будучи ображеним на словесне зауваження ОСОБА_9 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння останній тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, утримуючи у правій руці кухонний ніж, підійшов до останньої та умисно завдав близько трьох ударів лезом кухонного ножа в ділянку живота потерпілої ОСОБА_9 , яка в цей час сиділа на стільці за столом, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пораненням правої долі печінки, сальника, гемоперитонеуму, а також тілесні ушкодження у вигляді непроникаючою колото-різаної рани передньої черевної стінки, після чого одразу умисно наніс один удар ножем в ділянку лівого плеча, спричинивши колото різану рану лівого плеча. З вказаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_9 каретою СШМД була доставлена до хірургічного відділення КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М. Давидова» та невідкладно прооперована.

19.07.2023 року о 04.28 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та о 18 год. 15 хв. цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також допитано з даного приводу в якості підозрюваного.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000707 за ознаками ч.1 ст.121 КК України.

19.07.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого насильницького злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання згідно санкції ст. 121 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. ОСОБА_4 ніде не працює, веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не має сталих соціальних зв`язків, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу побутового пияцтва, негативно характеризується за місцем проживання. ОСОБА_4 знає потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, їх місце перебування та місце мешкання, а отже, може здійснювати незаконний вплив на них шляхом погроз, обіцянок, умовлянь, тощо з метою примушування до зміни показань на власну користь.

За таких обставин, з урахуванням наведених ризиків, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищезазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав і прохав його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, не заперечували в обґрунтованості пред`явленої підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, але заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 19 липня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України (а.с. 30-32).

Відповідно до припису ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, який є тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, найпереконливіші з яких: протоколи допиту потерпілого, протокол огляду, протокол допиту свідка, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протокол допиту підозрюваного (а.с.7-9, 13-15, 17-19, 20-21, 26-27, 28-29, 33).

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Тому всі докази перевірялися лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором, що існують ризики підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. Так, про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого насильницького злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання згідно санкції ст. 121 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. ОСОБА_4 ніде не працює, веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не має сталих соціальних зв`язків, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу побутового пияцтва, негативно характеризується за місцем проживання. ОСОБА_4 знає потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, їх місце перебування та місце мешкання, а отже, може здійснювати незаконний вплив на них шляхом погроз, обіцянок, умовлянь, тощо з метою примушування до зміни показань на власну користь.

Крім того, вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя згідно з вимогами ст. 178 КПК України враховує, що оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, зокрема Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

У справі «Іліков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Згідно практики Європейського суду з прав людини рішення суду про застосування до підозрюваного запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

За таких обставин саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробі, зазначеній у п. п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, зокрема за станом здоров`я, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд доходить переконанню, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних прав та обов`язків.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що ОСОБА_4 в якості запобіжного заходу слід обрати саме тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Згідно ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчиненого із застосуванням насильства, що було вчинено ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави - задовольнити

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14 вересня 2023 року до 24 год. 00 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, суд вважає за потрібне розмір застави не визначати.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом 5 днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1