696/160/23
1-кп/703/461/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження від 19.01.2023 під №0000065 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, інваліда 2 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого відповідно до ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , порушуючи вимоги статті 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також порушуючи вимоги Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству", перебуваючи на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильник», неодноразово протягом 2022 року знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 , з якою перебував у близьких відносинах та спільно проживав з 2016 року, тобто ОСОБА_5 неодноразово, без будь-якого приводу, вчиняв по відношенню до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 дії, виражені у словесних образах нецензурною лайкою, погрозах, приниженні честі та гідності, залякуванні. Тим самим він спричинив ОСОБА_4 психологічні страждання, тобто викликав у неї почуття безпорадності, незахищеності, вразливості, з порушенням звичайної діяльності особистості.

Зокрема, 22.02.2022 близько 17 години 45 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну сварку відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 в ході якої ображав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, в зв`язку з чим останньою викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_5 та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Кам`янського районного суду Черкаської області від у справі № 696/198/22 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Окрім того, 10.06.2022 близько 18 години 00 хвилин знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем свого тимчасового проживання, ОСОБА_5 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, в зв`язку з чим останньою викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_5 та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Кам`янського районного суду Черкаської області від у справі № 696/358/22 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 гривень.

Окрім того, 07.08.2022 близько 02 години 30 хвилин знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 вчинив відносно ОСОБА_4 психологічне насильство, що виражалося в словесних образах та погрозах фізичною розправою, в зв`язку з чим останньою викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_5 та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Кам`янського районного суду Черкаської області від у справі № 696/616/22 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Однак, ОСОБА_5 не зупиняючись на вчиненому, після вищезазначених подій, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності, маючи умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, продовжив систематично вчиняти психологічне насильство відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 , а саме, 17 січня 2023 року близько 19 години ЗО хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ображав нецензурною лайкою свою колишню співмешканку ОСОБА_4 , а також погрожував їй фізичною розправою.

Згідно з висновком комплексної судової психіатрично-психологічної експертизи № 48 від 25.01.2023 внаслідок вчиненого насильства з боку ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 виявлено невротичні розлади, помірно-виражені розлади адаптації з тривожно-депресивною симптоматикою, що за часом виникнення, інтенсивністю, фабулою, клінічним наповненням знаходяться у причинно- наслідковому зв`язку зі скоєними відносно неї протиправними діями.

Ситуація, пов`язана з домашнім насильством для ОСОБА_4 має виражений психологічно-деструктивний та психотравмувальний характер, про що свідчить наявність негативних змін в структурі її особистості, з переживанням острахів за своє майбутнє та порушень в емоційній сфері з виникненням почуття безпорадності, незахищеності, вразливості, з порушенням звичайної діяльності особистості ОСОБА_4 , у зв`язку з цим вона зазнала психологічних страждань (на моральному рівні).

Отже, вказаними систематичними насильницькими діями, ОСОБА_5 заподіяв своїй колишній співмешканці ОСОБА_4 систематичні психологічні страждання, що погіршили якість життя потерпілої.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства, щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні інкримінованого кримінальних правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Надав суду показання, повністю підтвердивши обставини вчинення кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті. Цивільний позов визнав частково, уважаючи суму заявленої потерпілою моральної шкоди завищеною.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні обвинувачення та цивільний позов підтримала і просила його задовольнити. Повідомила, що з обвинуваченим з 2016 по 2020 рік проживала як співмешканка. Останній постійно приходив додому в нетверезому стані, пошкоджував майно, вчиняв відносно неї насильницькі дії, погрози, зокрема ті, що вказані в оголошеному прокурором обвинувальному акті, вже після того, як вони з ОСОБА_5 перестали спільно проживати. Від таких дій вона переносила сильне душевне хвилювання, був порушений її спокій та нормальний уклад життя. Щодо покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому, поклалася на розсуд суду.

Ураховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, а саме, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, окрім даних, що характеризують обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд при призначенні покарання бере до уваги: характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України класифікуються як нетяжкий злочин, обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій, розкаявся у вчиненому, виявляє щирий жаль з приводу вчиненого; особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який відповідно до ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерних обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є особою з інвалідністю 2 групи, має на утриманні неповнолітню дитину. Також судом враховуються висновки досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, згідно з якими виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд не вбачає підстав для застосування при призначенні ОСОБА_5 покарання положень ст.69 КК України.

За таких обставин суд призначає ОСОБА_5 основне покарання у межах санкції ст.126-1 КК України у виді позбавлення волі і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Разом із цим суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Підстав для застосування обмежувальних заходів, визначених ст.91-1 КК України судом не встановлено.

Також, відповідно до п.10 ч.1 ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Так, під час судового розгляду даного кримінального провадження, потерпілою ОСОБА_4 подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на її користь 10000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

При вирішенні цивільного позову суд враховує, що ОСОБА_5 позовні вимоги потерпілої визнав частково, однак моральну шкоду та її розмір, яку просить стягнути потерпіла, суд вважає доведеною.

За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимог ОСОБА_4 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 127-129, 349, 369-371, 374 КПК України, ст. 12, 65, 66, 67, 75, 76, ст.126-1 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- супровідний лист № 696/198/22/2145/2022 від 22.03.2022 на 1 аркуші; постанова (справа № 696/198/22 провадження № 3/696/196/22) від 11.03.2022 на 1 аркуші; супровідний лист № 696/358/22/4078/2022 від 05.07.2022 на 1 аркуші; постанова (справа № 696/358/22 № 3/696/289/22) від 22.06.2022 на 1 аркуші; супровідний лист № 696/616/22/6245/2022 від 01.11.2022 на 1 аркуші; постанова (справа № 696/616/22 № 3/696/523/22) від 19.10.2022 на 1 аркуші - залишити при матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні;

- роздруковані фотознімки аркушів матеріалів (справа № 696/198/22 № 3/696/196/22 від 11.03.2022); (справа № 696/358/22 № 3/696/289/22 від 22.06.2022); (справа № 696/616/22 № 3/696/523/22 від 19.10.2022) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 на 56 аркушах - залишити при матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) 10000 (десять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку в день його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1