Номер провадження: 11-сс/813/876/23
Справа № 495/4291/23, 1-кс/495/914/2023
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.2 ст.194 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000492, внесеного до ЄРДР 28.04.2023 року,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , та застосувано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 26.06.2023 включно.

Визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.05.2023 складає 53 680,00 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з наступним:

- матеріали клопотання не містять доказів, які б беззаперечно, з критерієм « поза розумним сумнівом» свідчили про вчинення та взагалі причетність ОСОБА_7 до вчиненні кримінального правопорушення;

- відсутні ризики, передбачені п.п. 1,3,4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки слідчий суддя звернув увагу виключно на тяжкість кримінального правопорушення;

- слідчий суддя залишив поза увагою, обставини, які характеризують особу підозрюваного.

Посилаючись на викладене, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.

Захисник підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, ухвалу суду першої інстанції вважав законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на наступні обставини.

Відповідно до клопотання у провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000492 від 28.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.2 ст.194 КК України.

Як вбачається з клопотання, 28 квітня 2023 року о 13 годині, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до подвір`я будинку АДРЕСА_1 , до свого знайомого ОСОБА_9 , який є власником вказаного будинку. Знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , використовуючи сокиру, яку знайшов в господарському приміщенні за даною адресою, вчинив дії направлені на те, щоб ОСОБА_9 покинув приміщення будинку, висказуючи йому при цьому погрози та пошкодив двері, які були виготовлені частково із скла. Після чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на умисне пошкодження вказаного будинку та майна ОСОБА_9 шляхом підпалу. Реалізовуючи свій злочинний умисел на пошкодження майна шляхом підпалу, ОСОБА_7 , заготовивши знаряддя для підпалу, яке він знайшов в приміщенні будинку, а саме сірники та пляшку із самогоном, олію та о 18 годині 30 хвилин, точний час при досудовому розслідуванні встановити не надалось можливим, прослідувавши до приміщення гаражу будинку АДРЕСА_1 , умисно, протиправно, полив маслянистою рідиною автомобіль марки ВАЗ 2103 червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився в приміщенні гаражу та намагався підпалити зазначений автомобіль, який знаходився в гаражі, але олія не спалахнула. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на пошкодження вказаного будинку та майна ОСОБА_9 шляхом підпалу, ОСОБА_7 прослідував до приміщення будинку АДРЕСА_1 , де використовуючи раніше заготовлені сірники та самогон, який був в пляшці, як засоби підпалу, вчинив в спальній кімнаті підпал речей, що знаходилися в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , але свій злочинний намір до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками поліції, які приїхали на місце події.

28.04.2023 року о 23:45 год. ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

29.04.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.194 КК України, за кваліфікуючими ознаками: замах на умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події від 28.04.2023 року по АДРЕСА_1 (а.с.8-10); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 (а.с.14-16); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ( а.с. 12-13); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 (а.с.17-18); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 (а.с. 20-21); протоколом допиту свідка ОСОБА_13 (а.с.22-23); актом про пожежу Білгород-Дністровського ДСНС від 28.04.2023 (а.с.11), у їх сукупності.

Враховуючи вимоги п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, які узгоджуються з наведеними рішеннями ЄСПЛ, слідчий суддя, не вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, доведеність його вини, належність та допустимість наданих стороною обвинувачення доказів, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах, доданих до клопотання, дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри, тобто про його причетність до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Окрім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті у разі направлення обвинувального акту до суду, а відтак слідчий суддя як і апеляційний суд позбавлені можливості надавати оцінку доказам причетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики, передбачені пунктами 1,3,4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені наступним:

- останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.194 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти, тому, усвідомлюючи можливість призначення покарання, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду;

- враховуючи, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у значній мірі підтверджується показаннями свідків та потерпілого, анкетні данні яких відомі підозрюваному, тому з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК), апеляційний суд дійшов висновку, що вказані обставини зумовлюють можливість поза процесуального впливу підозрюваним на свідків та потерпілого з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- крім того, аналізуючи описану у клопотанні та повідомленні про підозру фабулу кримінального правопорушення у сукупності з наданим органом досудового доказами, ОСОБА_7 схильний до протиправної поведінки, що свідчить про можливість вчинення іншого кримінальне правопорушення або продовження вказаного кримінального правопорушення, яке було зупинено працівниками поліції, які приїхали на місце події.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що у останнього є родина, однак у світлі інкримінованих обставин справи, зазначене не є настільки переконливими обставинами, що могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення.

Посилання захисника, що на утриманні у підозрюваного перебувають члени його сім`ї, є голослівними, оскільки належними та допустимими доказами не підтверджується. Натомість, підозрюваний офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного прибутку та стабільного джерела доходу.

При цьому, апеляційний суд звертає вагу, що слідчий суддя відповідно до вимог п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України визначив мінімальний розмір застави, який не перетворив обраний підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді - немає.

Керуючись статями 176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. . 3 ст. 15 ч.2 ст.194 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000492, внесеного до ЄРДР 28.04.2023 року,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2