Провадження № 1-кп/161/1292/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 22 серпня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001351, що надійшов з Луцької окружної прокуратури 04.08.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, учасника бойових дій, одруженого, в порядку ст.89 КК України судимості не має,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 11 травня 2023 року близько 20.30 год., перебуваючи у громадському місці по вул. Драгоманова м. Луцька на дорозі, що прилягає до будинку 26, умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо і умисно порушуючи існуючі у суспільстві правила поведінки і норми моралі, бажаючи возвеличитись за рахунок приниження іншої людини, діючи з особливою зухвалістю, умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю, використовуючи нікчемний привід, вчинив конфлікт із потерпілим ОСОБА_6 , застосувавши, при цьому, вогнепальну зброю, а саме: здійснив один постріл з автомату АКСУ № НОМЕР_1 у праве стегно ОСОБА_6 , спричинивши тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 346 від 23.06.2023 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення правого стегна з відкритим багатовідламковим переломом середньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням вогнепальної зброї, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України. Своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесенні потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Суду дав показання, що 11.05.2023 ввечері перебував по вул.Драгоманова поблизу будинку 26 м.Луцька, де побачив раніше незнайомого чоловіка, почав його запитувати, що він робить біля його будинку. Внаслідок цього між ним та потерпілим виник конфлікт, в ході якого потерпілий йог вдарив, а він, розізлившись взяв автомат (який був виданий йому Волинською ОДА) та здійснив постріл потерпілому у праве стегно. Не заперечує, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження виникли внаслідок його дій. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового провадження письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин справи, при цьому зазначив, що вдарив обвинуваченого внаслідок його неадекватних дій, словесних образ, кидання в бік автомобіля каміння і його пошкодження. На даний час матеріальних претензій до обвинуваченого немає, оскільки він ще проходить лікування, а тому остаточної суми спричиненої шкоди ще не встановлено. Одночасно просив суворо обвинуваченого не карати.

Згідно висновку експерта № 346 від 23.06.2023 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення правого стегна з відкритим багатовідламковим переломом середньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням. Рана розміром 0,5 см знаходиться на передній поверхні правого стегна в середній третині, рана з нерівними краями розміром 6,0х3,0 см знаходиться на задній поверхні правого стегна в середній третині. Дані тілесні ушкодження являються наслідками пострілу кулею з вогнепальної зброї, цілком можливо за обставин та в час вказаний в постанові та в протоколі допиту потерпілого, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

З довідки КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» Волинської обласної ради від 21.06.2023 вбачається, що ОСОБА_4 з 2018 року значиться по картотеці їхнього закладу з діагнозом: «Посттравматичний стресовий розлад на резидуально-органічному тлі».

З висновку судово-психіатричного експерта №223 від 04.07.2023 вбачається, що ОСОБА_4 в період вчинення інкримінованих йому протиправних дій виявляв ознаки післятравматичного стресового розладу на тлі травматичного ураження головного мозку в стані гострої декомпенсації, внаслідок чого міг усвідомлювати свої дії, однак повною мірою не міг керувати ними. В даний час ОСОБА_4 страждає на післятравматичний стресовий розлад на тлі травматичного ураження головного мозку в стані нестійкої компенсації, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, постати перед слідством і судом. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

З висновку експерта №253 від 12.05.2023 вбачається, що у ОСОБА_4 було виявлено тілесні ушкодження: наскрізна рана, крововилив під слизову оболонку нижньої губи справа, синець з садном в ділянці спинки носа, підшкірна гематома з крововиливом в шкіру на лобно-скроневій ділянці голови справа, внутрішньо-шкірний крововилив на потиличній ділянці голови справа на межі з правою тім`яною ділянкою, садна в ділянці задньої поверхні грудної клітки справа, в ділянці правого плеча, правого ліктьового суглобу, правого передпліччя, правого стегна, внутрішньо-шкірний крововилив в ділянці лівого ліктьового суглобу, ділянка відшарованого епідермісу на лівому передпліччі. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті травмуючої дії тупих предметів /предмету/, більш детальна характеристика яких не відобразилась в морфології ушкоджень, цілком можливо в час вказаний під експертним та в постанові. За ступенем тяжкості рана в ділянці нижньої губи та підшкірна гематома на лобно-скроневій ділянці голови відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше шести діб, усі решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Усі виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження не мали ознак небезпеки для життя в момент їх спричинення. Враховуючи анатомічну локалізацію, характер та кількість виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень можна судити, що для їх утворення необхідно не менше 9 контактів з травмуючим чинником, які відбулись в незначний, короткий проміжок часу один між одним.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні (за клопотанням учасників) обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд, за наслідками судового розгляду, відносить щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, однак в порядку ст.89 КК України судимості не має, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочинів, враховуючи також і особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, одружений, є інвалідом ІІІ групи, учасником бойових дій, та, внаслідок цього, страждає на психічні захворювання, потерпілий просив суворо його не карати, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає мінімальне покарання в межах санкції ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України, у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України.

Окрім цього, відповідно до cт.20 КК України особа, визнана судом обмежено осудною, тобто та, яка під час вчинення злочину через наявний у неї психічний розлад не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними, підлягає кримінальній відповідальності; визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

При цьому, зазначені заходи, перелік яких визначений ст.94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними.

Надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких сама і є критерієм обмеженої осудності (ч.1 ст.20, ч.2 ст.94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду. Така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, та здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

З висновку судово-психіатричного експерта №223 від 04.07.2023 вбачається, що ОСОБА_4 в період вчинення інкримінованих йому протиправних дій виявляв ознаки післятравматичного стресового розладу на тлі травматичного ураження головного мозку в стані гострої декомпенсації, внаслідок чого міг усвідомлювати свої дії, однак повною мірою не міг керувати ними. В даний час ОСОБА_4 страждає на післятравматичний стресовий розлад на тлі травматичного ураження головного мозку в стані нестійкої компенсації, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, постати перед слідством і судом. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Отже, наявні у ОСОБА_4 на час вчинення злочинів психічні розлади, були не настільки виражені, обмежували, але не позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними (тобто підпадають під дію ст.20 КК України «обмежена осудність»).

На підставі вищевказаного суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я.

Вказане кореспондується з вимогами ч.2 ст.504 КПК України, згідно якої досудове розслідування щодо осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення у стані обмеженої осудності, здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом. Суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_4 в строк основного покарання, термін його попереднього ув`язнення з 11.05.2023 (день затримання) по 13.05.2023 (дата постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, конфіскувати, знищити та повернути за належністю законному володільцеві.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 15.05.2023, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

Запобіжний захід домашній арешт, обраний ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 13.05.2023 та продовжений ухвалою суду від 08.08.2023 скасувати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання:

- за ч.4 ст.296 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст.121 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі ч.2 ст.20, п.1 ч.1 ст.94 КК України застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 21283 (двадцять одну тисячу двісті вісімдесят три) грн 68 (шістдесят вісім) коп. судових витрат у справі за проведення судових експертиз.

Речові докази:

-змиви речовини бурого кольору та контрольні змиви, змив ПЖР із рукоятки предмета, ззовні схожого на автоматичну зброю, змив ПЖР із поверхні цівки, змив ПЖР із поверхні спускового гачка, змив порохових газів із поверхні затвору, контрольний змив із рами ствола, змиви із магазину з предметами, схожих на набої із футляру до предмету, схожого на автоматичну зброю, предмет, ззовні схожий на гільзу, що передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Луцького РУП ГУНП у Волинській області знищити;

-предмет, ззовні схожий на автоматичну зброю із маркуванням № НОМЕР_1 , предмети, схожі на набої в кількості 119 штук, предмети, ззовні схожі на магазин в кількості 4-х штук, що передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Луцького РУП ГУНП у Волинській області конфіскувати та передати на потреби ЗСУ;

-кепку сірого кольору із слідами речовини бурого кольору, куртку чорного кольору, футболку сірого кольору, штани спортивні чорного кольору, кросівки сірого кольору та носки сірого кольору, джинси синього кольору із слідами РБК та порізами, турнікет зі слідами РБК, що передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Луцького РУП ГУНП у Волинській області повернути за належністю законному володільцеві ОСОБА_4 .

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 15.05.2023 скасувати.

Запобіжний захід домашній арешт, обраний ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 13.05.2023 та продовжений ухвалою суду від 08.08.2023 скасувати.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 в строк основного покарання, термін його попереднього ув`язнення з 11.05.2023 (день затримання) по 13.05.2023 (дата постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1