Справа № 182/2415/23
Провадження № 1-кс/0182/631/2023
У Х В А Л А

Іменем України

05.06.2023 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2023 за №0000320 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 31.05.2021 р. Нікопольським міським судом за ч. 1 ст. 185 КК України, штраф 850 грн.;

- 24.12.2020 р. Нікопольським міським судом за ч. 1 ст. 309 КК України, штраф 850грн.;

- 26.02.2021 р. кримінальне провадження №0000830 від 19.03.2020р. за ст.185 ч.3, 289 ч.2 КК України з обвинувальним актом направлено до Нікопольського міськрайонного суду;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.4 ст.185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2023 за №0000320 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 10.03.2023 року, час не встановлений, ОСОБА_5 проходив по вул. Довгалівській, в м. Нікополі та побачив, що в будинку АДРЕСА_3 відчинені ворота для здійснення входу на територію домоволодіння та побачив у дворі транспортний засіб марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 який належить ОСОБА_6 . Після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з даного транспортного засобу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в той же день та час, ОСОБА_5 в період дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», скориставшись відсутністю людей біля нього, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав майно, яке знаходилось в транспортному засобі марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_6 , а саме: медіа ресівер марки «Cyclon MP-4010G», ринкова вартість якого, згідно висновку експерта №1893 від 24.04.2023 року становить 405,15 грн.; автомобільний акумулятор марки «Mutlu 65Ah 540A» ринкова вартість якого, згідно висновку експерта №1914 від 25.04.2023 року становить 1701 грн.; пластиковий ящик для особистих речей, який матеріальної цінності не несе; ящик з інструментами марки «DeWALT», який згідно висновку експерта №1893 від 24.05.2023 року не надалося можливим оцінити, оскільки недостатньо інформації; автомобільний компресор марки «Ураган», модель «SKA-Y12041» ринкова вартість якого, згідно висновку експерта №1893 від 24.04.2023 року становить 733,33 грн.; катушка зажигання, яку згідно висновку експерта №1893 від 24.05.2023 року не надалося можливим оцінити, оскільки недостатньо інформації та особисті речі, які матеріальної цінності не становлять, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 2839,48грн.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину пішов та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

11.03.2023 року відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000320, та 27.04.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину підтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, а саме: оглядами місць подій допитом представника потерпілої юридичної особи, та допитом потерпілого; допитами свідків; фотовпізнанням зі свідками; оглядами вилучених предметів та іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , може:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

незаконно впливати на свідків;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, оскільки:

1) ОСОБА_5 , раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, має не зняту та не погашену судимість, тому є підстави вважати що ОСОБА_5 , може в подальшому вчиняти нові злочини, якщо йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

2) ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що може спонукати його переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також дотримується обов`язкова умова ч.2 ст.181 КПК України, тобто покарання у виді позбавлення волі;

3) ОСОБА_5 , постійного місця роботи або навчання не має;

4) ОСОБА_5 , законних джерел доходів не має, що може спонукати останнього вчиняти нові злочини;

Вищевикладене свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука та застава не забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, особисте зобов`язання, не може обмежити ОСОБА_5 перебувати у вечірній та денний час на вулицях міста, що не зможе запобігти вчиняти ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, в оточені ОСОБА_5 не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставляти його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Крім того, майновий стан підозрюваного, а саме відсутність офіційного місця роботи та постійного заробітку законним шляхом не надає останньому можливості внести кошти в якості застави.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; а також, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти зазначеним ризикам,слідчий і звернувся до суду з клопотанням про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, а також є ризики, зазначені у клопотанні, тому просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.176 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт. Він полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч.1,2 ст. 181 КПК України).

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя,суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що останній має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За змістом ч.ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вищевказаних обставин.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, по якому йому 27 квітня 2023 вручено повідомлення про підозру.

В клопотанні обґрунтовано зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, може спонукати його переховуватися від органу досудового розслідування та суду, чинити тиск та незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними своїх показів.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, що може спонукати останнього вчинити нові злочини.

Тому, враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, та те що підозрюваний вчинив низку кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає необхідним обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам, т.я. у оточенні підозрюваного немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, грошових коштів для виплати застави він не має.

Також слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1), 2), 3) ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити на 2 місяці.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2023 за №0000320 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на нього наступні обов`язки:

1.прибувати до слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та до Нікопольського міськрайонного суду за першою їх вимогою, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

2.цілодобово не залишати місце постійного проживання - будинок АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора, суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

4.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській обл.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 05.08.2023 року і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1