05.05.2023
справа №639/947/23
провадження №1-кп/642/255/23
УХВАЛА

Іменем України

03 травня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ Харківської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, який працює директором ПП «Полесадсервіс», має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111-1 та ч. 1 ст. 111-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1, ст. 111-2 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27.04.2023 по даній справі було призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02.05.2023 розгляд кримінального провадження вирішено здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів.

Прокурор у судовому засіданні просив призначити вказане кримінальне провадження до судового розгляду, а також заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наголосив, що ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особлива тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, може незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення

На підставі викладеного прокурор вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на сьогодні об`єктивно існують та можуть бути реалізовані обвинуваченим у разі його перебування не в місцях попереднього ув`язнення, а з урахуванням фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкості, даних щодо особи обвинуваченого ОСОБА_8 , відносно останнього доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та його належну поведінку.

Захисники обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_6 заперечував проти призначення до судового розгляду кримінального провадження, заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, клопотання про зміну запобіжного заходу, скаргу про визнання протиправною постанову керівника Харківської окружної прокуратури про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, скаргу на незаконне затримання особи, скаргу на постанови слідчого про відмови (часткові відмови) у задоволенні клопотань, скаргу щодо здійснення керівництвом досудового розслідування незаконним складом групи прокурорів.

Обвинувачений повністю підтримав позицію своїх захисників.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-1 від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який наразі продовжено до 19.02.2023 року.

25 серпня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення окремих положень досудового розслідування в умовах воєнного стану» від 27 липня 2022 року № 2462-ІХ (далі - Закон № 2462-ІХ), яким абзац 1 ч. 9 ст. 615 КПК викладено у наступній редакції: «Під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством».

За загальним правилом визначення територіальної підсудності кримінальне провадження здійснюється в тому суді, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення або вчинено більш тяжке правопорушення. Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК належить до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Причому «місце вчинення кримінального правопорушення» в контексті ч. 1 ст. 32 КПК розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, - це одиниця адміністративно-територіального устрою, на підставі якої побудована судова система в цілому.

Водночас положеннями ч. 1 ст. 32 КПК передбачено, зокрема, що якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо, зокрема, порушено правила підсудності.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні проводилось слідчими ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

28.02.2023 року вищезазначений обвинувальний акт надійшов до провадження Жовтневого районного суду м. Харкова.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10.04.2023 року подання голови Жовтневого райсуду м. Харкова ОСОБА_9 задоволено.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 вирішено передати з Жовтневого райсуду м. Харкова на розгляд до Ленінського райсуду м. Харкова, оскільки у Жовтневому райсуду м. Харкова неможливо утворити склад суду для розгляду вищезазначеного кримінального провадження.

Судовий розгляд у провадженні Ленінського райсуду м. Харкова не розпочато.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111-1 та ч. 1 ст. 111-2 КК України, які було вчинено за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, що територіально не відноситься до Холодногірського району м. Харкова, а відноситься до територіальної юрисдикції Куп`янського міськрайонного суду Харківської області.

Обвинувальний акт у цьому провадженні надійшов до Жовтневого райсуду м. Харкова 28.02.23, а згодом до Ленінського районного суду м. Харкова 21.04.23, тобто після розпорядження Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей) » № 11/0/9-22 від 18 березня 2022 року.

Згідно з рішенням Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області» №399/0/15-23 від 20.04.2023 року, територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з 1 травня 2023 року визначено Червонозаводському районному суду міста Харкова.

За правилами ч. 1 ст. 5 КПК процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постанов ляється вмотивована ухвала.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111-1 та ч. 1 ст. 111-2 КК України, до Харківського апеляційного суду для подальшого направлення подання про ініціювання питання перед Касаційним кримінальним судом Верховного Суду про направлення даного кримінального провадження з Ленінського районного суду м. Харкова до Червонозаводського районного суду м. Харкова в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає необхідним зазначити наступне.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого райсуду м. Харкова від 11.11.22 року відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Ухвалою Жовтневого райсуду м. Харкова від 09.03.23 року продовжено ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до вирішення питання у підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на 2 місяці, тобто до 09.05.23 року включно.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, суд під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинуваченого або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Положеннями ст. 199 КПК України прямо передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою стосується як досудового розслідування, під час якого воно подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого воно здійснюється, так і судового провадження. Крім того, під час судового розгляду з`ясування питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою також входить в обов`язки суду, як вже зазначалося вище.

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою аргументами на користь такого рішення є, у тому числі: серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи питання щодо існування ризиків вчинення обвинуваченим дій, визначених статтею 177 КПК, суд виходить з наступного.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Прокурор посилався на наявність ризику переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовження злочинної діяльності, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні

Суд вважає, що ризик переховування обвинуваченого від суду є реальним з огляду на тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками та іншими обставинами.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111-1 та ч. 1 ст. 111-2 КК України, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, може незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення

Аналізуючи наведені вище обґрунтування, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, характер вчинених кримінальних правопорушень, можна прийти до вмотивованого висновку про те, що ризики, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , є актуальними і наразі, що дає обґрунтовані підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому суд вважає доцільним продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились, або ж відпали, наразі відсутні, тому підстави для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який - відсутні, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначеним ризикам.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 на домашній арешт відмовити.

Клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору, клопотання про зміну запобіжного заходу, скаргу про визнання протиправною постанову керівника Харківської окружної прокуратури про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, скаргу на незаконне затримання особи, скаргу на постанови слідчого про відмови (часткові відмови) у задоволенні клопотань, скаргу про здійснення керівництвом досудового розслідування незаконним складом групи прокурорів залишити без розгляду, до вирішення апеляційним судом питання щодо повноважного складу суду.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 32, 34, 177, 314,ч.3 ст. 331 376,412,615 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111-1 та ч. 1 ст. 111-2 КК України, направити до Харківського апеляційного суду для визначення підсудності кримінального провадження з Ленінського районного суду м. Харкова до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів - до 30.06.2023 року, включно.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи ув`язненого.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення їм копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошений 05.05.2023 о 09.00 год.

головуючий суддя - ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3