УХВАЛА

13 червня 2023 року

м. Київ

справа № 1-368/11

провадження № 13-36зк23

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідачки ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

перевірила клопотання з доповненнями засудженого ОСОБА_15 про перегляд вироку Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2013 року, ухвал Апеляційного суду м. Києва від 6 січня 2016 року та Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 2 липня 2021 року за виключними обставинами і

ВСТАНОВИЛА:

Як убачаєтьсяз матеріалів провадження за вказаним клопотанням із доповненнями та наявних у Верховному Суді даних, вироком Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2013 року, з урахуванням ухвал Апеляційного суду м. Києва від 6 січня 2016 року й Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Касаційний кримінальний суд) від 2 липня 2021 року, ОСОБА_15 було засуджено за ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 357 Кримінального кодексу України 2001 року (далі - КК), ч. 3 ст. 166, пунктами «в», «і» ст. 93 Кримінального кодексу України 1960 року (далі - КК 1960 року) і призначено йому покарання у виді довічного позбавлення волі з позбавленням права обіймати атестовані посади, пов`язані з виконанням функцій представника влади, на строк 3 роки.

ОСОБА_15 звернувся до Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) із клопотанням, у якому просить переглянути згадані судові рішення в порядку виключного провадження на підставі ст. 4004 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі - КПК 1960 року). На переконання засудженого, призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі замість позбавлення волі на строк 15 років суперечить принципу верховенства права з огляду на практику Європейського суду з прав людини, Рішення Конституційного Суду України від 29 грудня 1999 року № 11-рп/99 і положення ст. 5 КК про зворотну дію закону про кримінальну відповідальність у часі. Автор клопотання також посилається на допущені, на його думку, істотні порушення вимог КПК 1960 року; вважає, що суди не дали належної оцінки зібраним у справі доказам і неправильно кваліфікували діяння за пунктами «в», «і» ст. 93 КК 1960 року.

Крім того, у доповненнях до клопотання ОСОБА_15 зазначає, що ухвала Касаційного кримінального суду від 2 липня 2021 року має бути переглянута за виключними обставинами на підставі п. 3 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Мотивуючи свою позицію, засуджений ОСОБА_15 посилається на рішення Вищої ради правосуддя № 1683/2дп/15-21 від 26 липня 2021 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Касаційного кримінального суду ОСОБА_16 та вважає, що допущені ним грубі порушення кримінально-процесуального закону під час розгляду його касаційної скарги у справі № 1-368/11 призвели до ухвалення незаконного рішення. Також, на думку автора клопотання, підставою для перегляду судового рішення у порядку виключного провадження є ненадання судом касаційної інстанції правової оцінки матеріалам кримінального провадження, які доводять, що в основу вироку були покладені докази, отримані незаконним шляхом; підтверджують недоведеність його винуватості та неправильність кваліфікації його дій; указують на порушення його права на захист, недотримання порядку доступу до державної таємниці, а також незаконність та необґрунтованість судових рішень у частині задоволення цивільного позову.

Велика Палата, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, доповненнях до нього та долучені матеріали, дійшла висновку, що у відкритті провадження за клопотанням належить відмовити з огляду на таке.

Відповідно до наявних у Верховному Суді даних засуджений ОСОБА_15 вже звертався до Великої Палати з клопотанням, у якому просив переглянути згадані вирок від 29 січня 2013 року та ухвали від 6 січня 2016 року й 2 липня 2021 року в порядку виключного провадження на підставі ст. 4004 КПК 1960 року. Ухвалою Великої Палати від 9 листопада 2022 року (провадження № 13-46зк22) заявнику було відмовлено у відкритті провадження.

У своїй ухвалі від 9 листопада 2022 року Велика Палата роз`яснювала заявнику процесуальний порядок, підстави передачі справи на її розгляд, унормовані статями 4341, 4322, п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК, а також повноваження цієї Палати, передбачені законом. Крім того, Велика Палата наголоcила на тому, що 6 листопада 2022 року набув чинності Закон України від 18 жовтня 2022 року № 2690-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини», яким було врегульовано питання щодо гуманізації окремих норм кримінального законодавства стосовно застосування покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відтак КПК не передбачено процедури повторної перевірки Великою Палатою аналогічних за сутністю змісту заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами та за відсутності даних, які за законом є підставою для протилежного. Це випливає з положень ст. 4342 КПК, за змістом яких Велика Палата повторно не розглядає питань, котрі вже були предметом її дослідження. У цій ситуації матеріали звернення повертаються особі, яка їх подала.

У доповненнях до клопотання засуджений як на підставу для перегляду ухвали Касаційного кримінального суду від 2 липня 2021 року посилається на п. 3 ч. 3 ст. 459 КПК та мотивує її наявністю рішення Вищої ради правосуддя № 1683/2дп/15-21 від 26 липня 2021 року.

Згідно із ч. 1 ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 3 ст. 459 КПК виключними обставинами визнаються:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 33 КПК кримінальне провадження за виключними обставинами здійснюється з підстав, визначених пунктами 1, 3 ч. 3 ст. 459 цього Кодексу, судом, який ухвалив рішення, що переглядається, а Великою Палатою - на підставі п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК (встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом). Наведене узгоджується з іншими положеннями глави 34 вказаного Кодексу «Провадження за нововиявленими або виключними обставинами».

Таким чином, перегляд оспорюваних судових рішень за виключними обставинами з підстав, на які засуджений посилається у своєму доповненні до клопотання, не належить до компетенції Великої Палати, котра в силу ст. 19 Конституції України діє виключно в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом.

З огляду на викладене Велика Палата дійшла висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_15 .

Керуючись статтями 459, 463, 464 КПК, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням із доповненнями засудженого ОСОБА_15 про перегляд вироку Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2013 року, ухвал Апеляційного суду м. Києва від 6 січня 2016 року та Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 2 липня 2021 року за виключними обставинами.

Клопотання з усіма доданими до нього матеріалами повернути особі, яка його подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачка ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_9

ОСОБА_3 ОСОБА_10

ОСОБА_4 ОСОБА_11

ОСОБА_5 ОСОБА_12

ОСОБА_6 ОСОБА_13

ОСОБА_7 ОСОБА_14

ОСОБА_8