Справа № 487/23/20
Провадження № 1-кс/487/1192/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 23.10.2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 06.12.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000984 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва 04.05.2023 року зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 23.10.2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 06.12.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000984 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 367 КК України, у зв`язку із неповнотою проведення досудового розслідування, передчасністю та необґрунтованістю винесеної постанови та невідповідністю висновків слідчого фактичним обставинам кримінального провадження.

Скаржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Слідчий у судове засідання не з`явився, що, згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги. Надано матеріали кримінального провадження №0000984 та заяву про розгляд скарги без участі представника ТУ ДБР у м. Миколаєві.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000984, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, згідно ч. 1 ст. 7 КПК України, серед іншого, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; розумність строків, тощо.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні, за змістом ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, в тому числі: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає (ч. 2 ст. 92 КПК України).

Збирання доказів регламентовано ст. 93 КПК України, за змістом якої збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Згідно 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000984 від 06.12.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 365, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 367 КК України.

До ТУ ДБР у м. Миколаєві надійшла заява ОСОБА_3 відносно слідчого Управління Служби безпеки України в Миколаївській області ОСОБА_5 та прокурорів органів прокуратури Миколаївської області, які під час розслідування у 2009 році кримінальної справи № 295 щодо ОСОБА_3 перевищували свої службові повноваження, що спричинило останньому тяжкі наслідки у вигляді спричинення матеріальної і моральної шкоди.

На підставі вказаної заяви ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000988 внесені відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

До ТУ ДБР у м. Миколаєві надійшла заява ОСОБА_3 відносно слідчого Управління Служби безпеки України в Миколаївській області ОСОБА_5 та прокурорів органів прокуратури Миколаївської області, які у 2009-2010 роках притягнули завідомо невинного ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, обвинувачуючи його у кримінальній справі № 295 у вчиненні особливо тяжкого злочину.

На підставі вказаної заяви ОСОБА_3 до ЄРДР за № 0000984 внесені відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України.

До ТУ ДБР у м. Миколаєві надійшла ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.01.2020 про внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 від 05.12.2019 про те, що слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Миколаївській області ОСОБА_5 , діючи повторно та за невтручання працівників органів прокуратури, під час ознайомлення у 2010 році ОСОБА_3 з матеріалами кримінальної справи, катував його.

На підставі вказаної ухвали слідчого суді до ЄРДР за № 0000093 внесені відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

До ТУ ДБР у м. Миколаєві надійшла ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.01.2020 про внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 від 05.12.2019 про те, що прокурор Миколаївської області, його заступники, прокурор Заводського району м. Миколаєва, начальник Управління Служби безпеки України в Миколаївській області та начальник його слідчого відділу у період з 2009 року по 2015 рік, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, у тому числі відповідно щодо нагляду за додержанням законів органами досудового розслідування, щодо організації підтримання державного обвинувачення та щодо організації досудового розслідування не забезпечили належного розгляду поданих ОСОБА_3 та в його інтересах скарг та заяв, не забезпечили відновлення його порушених прав, що потягло для останнього тяжкі наслідки.

На підставі вказаної ухвали слідчого суді до ЄРДР за № 0000094 внесені відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

До ТУ ДБР у м. Миколаєві надійшла ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.01.2020 про внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 від 05.12.2019 про те, що керівники правоохоронних органів України, керівники та заступники керівників підрозділів їх центральних апаратів, службові особи Верховної Ради України, Адміністрації Президента України у період з 2009 року по 2015 рік, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, у тому числі щодо розгляду звернень, не забезпечили належного розгляду поданих ОСОБА_3 та в його інтересах скарг та заяв, не забезпечили відновлення його порушених прав, що потягло для останнього тяжкі наслідки.

На підставі вказаної ухвали слідчого суді до ЄРДР за № 0000095 внесені відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Прокурором, як процесуальним керівником на досудовому розслідуванні, кримінальні провадження за №№ 0000984, 0000988, 0000093, 0000094 та 0000095 об`єднанні до кримінального провадження за № 0000984 від 06.12.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 365, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 367 КК України.

Перевіркою матеріалів встановлено, що вироком колегії суддів Заводського районного суду міста Миколаєва від 09.11.2016 року, залишеного без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, ОСОБА_3 було виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 02.07.2021 року було скасовано постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 від 31.05.2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 06.12.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000984 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 367 КК України.

Після цього, без проведення жодної слідчої дії, слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 було винесено постанову від 23.10.2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 06.12.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000984, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 127, 365, 372 КК України, в діях слідчого Управління Служби безпеки України в Миколаївській області ОСОБА_5 під час розслідування кримінальної справи № 295; у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 372 КК України в діях прокурорів органів прокуратури Миколаївської області; у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, в діях керівництва органів прокуратури Миколаївської області та Управління Служби безпеки України в Миколаївській області; у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, в діях керівників правоохоронних органів України, керівників та заступників керівників підрозділів їх центральних апаратів, службових осіб Верховної Ради України, Адміністрації Президента України.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За змістом пункту 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Михалкова та інші проти України», яке набуло статус остаточного 13.04.2011 року, розслідування має бути, inter alia, ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні були вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події.

Згідно оскаржуваної постанови під час досудового розслідування кримінального провадженя не встановлено в діях прокурора Миколаївської області, його заступників, прокурорів Заводського району міста Миколаєва, начальника Управління Служби безпеки України в Миколаївській області та начальника його слідчого відділу у період з 2009 року по 2015 рік, які неналежно виконували свої службові обов`язки, у тому числі щодо нагляду за додержанням законів органами досудового розслідування, щодо організації підтримання державного обвинувачення та щодо організації досудового розслідування, керівників правоохоронних органів України, керівників та заступників керівника підрозділів їх центральних апаратів, службових осіб Верховної Ради України, Адміністрації Президента України у період з 2009 року по 2015 рік, які на думку ОСОБА_3 , не забезпечили належного розгляду поданих ним скарг та заяв, ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що звернення ОСОБА_3 розглянуті та йому надавались відповіді.

Зазначене посилання є загальним, без наведення аналізу дій конкретних посадових осіб, зазначених в заявах ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень, їх допиту, перевірки доказами та обґрунтування відхилення доводів ОСОБА_3 щодо неправомірності дій останніх.

Згідно ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого.

Встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим не було всебічно, повно й неупереджено досліджено всі обставин кримінального провадження з наданням належної правової оцінки, отже оскаржувана постанова є передчасною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 2, 7-9, 40, 91-94, 110, 220, 284, 303-307, 309, 370, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 23.10.2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 06.12.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000984 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 367 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1