ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/3247/23

Провадження № 1-кс/210/1500/23

"26" червня 2023 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 ,у кримінальному провадженні №0000690 від 23 червня 2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іскрівка Петрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, який не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, зокрема останній раз:

- 11.03.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 29.09.2017 року на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області умовно-достроково на невідбуту частину 8 місяців 2 дні,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з клопотанням звернулася старший слідчий СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання слідчий мотивує тим, що 23.06.2023 в період часу приблизно з 16.00 години до 17.00 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого тимчасово проживання - в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на кухні спільно зі своїми знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вживав спиртні напої.

Під час спільного вживання спиртного, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 сталася словесна сварка, в ході якої вони ображали один одного нецензурною лайкою, і ОСОБА_7 штовхнув ногою належного ОСОБА_5 собаку, який знаходився на кухні. На цьому ґрунті у ОСОБА_5 виникли особисті неприязні відносини до ОСОБА_7 , і він вигнав останнього з квартири та зачинив за собою вхідні двері. Однак ОСОБА_7 не бажав залишати приміщення квартири, і став стукати у вхідні двері квартири АДРЕСА_2 та нецензурною лайкою вимагати впустити його назад до приміщення, тим самим порушуючи громадський порядок.

Вказані дії ОСОБА_7 обурили ОСОБА_5 викликавши у нього гостру неприязнь до нього та умисел на заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, не переслідуючи мети спричинення смерті. Діючи з цією метою, ОСОБА_5 взяв коридорі даної квартири належний йому слюсарний молоток, і таким чином підшукав собі знаряддя для спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

Відразу ж після цього, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , з мотивів гострої неприязні до нього, утримуючи в правій руці підшуканий ним слюсарний молоток, близько о 17:00 годині 23.06.2023 року вийшов на сходовий майданчик 1-го поверху 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де стояв ОСОБА_7 , і умисно, зі значною силою, завдав останньому декілька ударів робочою, металевою частиною даного слюсарного молотка в ділянку голови, тулубу та кінцівок, після чого вирішив, що досяг бажаного результату та перестав завдавати йому тілесні ушкодження.

Своїми протиправними діями, спрямованими на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 навмисне заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді: сочетана травма, відкрита черепно-мозкова травма, перелом склепіння черепа, забій головного мозку, закрита травма черевної порожнини, розрив селезінки, гемоперитонеумом, шок клінічний, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу, тому просив суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний запобіжний ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника,дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Дата ратифікації 17.07.97 р., дата набуття чинності 11.09.97р.) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У справі Єлоєв проти України (Заява № 17283/02), рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року, суд зазначив, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою (справа Буткевічюс проти Литви (Butkevicius v. Lithuania), № 48297/99, п. 43, ECHR 2002-II).

24 червня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні №0000690.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.06.2023 року, протоколом огляду місця події від 23.06.2023 року, показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , протоколом обшуку житла від 24.06.2023 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 24.06.2023 року за участі свідка ОСОБА_8 , речовими доказами.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п 3.4.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, обставини викладені в клопотанні та матеріалах, наданих слідчим, доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Діяння ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, тобто відсутнє законне джерело доходів, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, неодружений, осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків, тому усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі може переховуватися від суду.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. А в контексті з тим, що 24.02.2022 російська федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває до тепер, і на даний час, для громадян України існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, ОСОБА_5 раніше засуджений за злочин проти власності, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, тому зазначені обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інший злочин.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Слідчий суддя враховує, що потерпілий, свідки у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні не допитувались, а відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

Слідчий суддя, приходить до висновку, що підозрюваний може здійснити вплив на недопитаних під присягою свідків, з метою затягування судового розгляду по суті, а так само і зміни їх показів.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що прокурор довів у судовому засіданні недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного для запобігання ризикам передбаченим п.п 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У свою чергу, такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначених ризиків.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Розмір застав визначається у межах - щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_5 , а також беручі до уваги наявність вищевказаних ризиків, є об`єктивні підстави вважати, що для забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення застави, необхідно визначити розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України для підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів, а саме п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважає за необхідне відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Виходячи з вищевикладеного та на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22 серпня 2023 року включно.

Визначити розмір застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 134 200,00 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 - з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 на строк до 22 серпня 2023 року наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він проживає;

- утримуватись від спілкування із свідками, потерпілим по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.ч.8, 9 ст.182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Термін дії ухвали до 22 серпня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 26 червня 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1