Справа № 308/2520/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0001321 старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обгрунтування вимог клопотання посилається на те, що 11 грудня 2018 року о 03 годині 44 хвилини надійшло повідомлення до ч/ч Мукачівського РВП про те що в с. Руське, Мукачівського району, незаконна врізка в нафтопровід "Дружба". Виїздом СОГ на місце події встановлено що між селами Руське та Чопівці, Мукачівського району, невстановлена особа здійснила незаконну врізку в трубу високого тиску на 289 кілометрі нафтопроводу «Дружба» магістралі «Броди-Держкордон», з метою встановлення крану для відкачування нафтопродуктів. В результаті незаконної врізки в нафтопровід "Дружба" магістраль "Броди- Держкордон" на 289 км, відбувся витік нафтопродуктів в місці врізки в полі між селами Чопівці та Руське, Мукачівського району, що спричинило забруднення довкілля.

В подальшому 12.12.2018 встановлено, що відвід, у вигляді розгалуженої системи з`єднаних між собою шлангів, від місця врізки веде до будинку АДРЕСА_1 .

Також, цього ж дня проведено огляд на території та в будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , де встановлено та вилучено знаряддя та засоби для закачування та зберігання викраденої нафти.

12.03.2019 за добровільної згоди власника, проведено додатковий огляд вищевказаної території та будівель за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого проведено розкопувальні роботи з метою пошуку відводу (системи шлангів) від місця вищеописаного пошкодження магістрального нафтопроводу (врізки) та вищевказаного будинку АДРЕСА_1 , до вказаної території.

Також в ході вказаного додаткового огляду виявлено та вилучено гумову ємність, темного кольору, площею близько 204 м2 (близько 17x12 м, об`єм ємності встановити не можливо у зв`язку з еластичністю матеріалу з якого вона зроблена а також з причини вказаної далі), частково заповнену рідиною, з характерним, рідким запахом нафти, об`єм та хімічний склад якої буде встановлено після фізичного відкачування вказаної рідини до спеціальної ємності з відмітками для заміру об`єму.

Слідчий зазначає, що вищевказані речі (ємність та рідина у ній), підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1 ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а відтак просить суд накласти арешт на майно, виявлене та вилучене в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на гумову ємність, темного кольору, площею близько 204 м2 (близько 17x12 м), та рідину, з характерним, рідким запахом нафти, якою частково заповнена вказана ємність.

В судове засідання слідчий не зявився.

Володілець вилученого майна в судове засідання не зявився. Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття власника , володільця майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 11.12.2018 року внесені до ЄРДР за № 0001321, попередня правова кваліфікація ч.3 ст. 292 КК України.

Як встановлено , 12.12.2018 року було проведено огляд на території та в будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , де встановлено та вилучено знаряддя та засоби для закачування та зберігання викраденої нафти.

12.03.2019 за добровільної згоди власника, проведено додатковий огляд вищевказаної території та будівель за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого проведено розкопувальні роботи з метою пошуку відводу (системи шлангів) від місця вищеописаного пошкодження магістрального нафтопроводу (врізки) та вищевказаного будинку АДРЕСА_1 , до вказаної території.

Також в ході вказаного додаткового огляду виявлено та вилучено гумову ємність, темного кольору, площею близько 204 м2 (близько 17x12 м, об`єм ємності встановити не можливо у зв`язку з еластичністю матеріалу з якого вона зроблена а також з причини вказаної далі), частково заповнену рідиною, з характерним, рідким запахом нафти, об`єм та хімічний склад якої буде встановлено після фізичного відкачування вказаної рідини до спеціальної ємності з відмітками для заміру об`єму.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів , грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України) .

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що в ході огляду на території та в будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , вилучені знаряддя та засоби для закачування та зберігання викраденої нафти, а також 12.03.2019 вході додаткового огляду вищевказаної території та будівель за адресою: АДРЕСА_2 , виявлені та вилучені речі мають значення речових доказів у кримінальному проваджені та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Одночасно , слідчий суддя вважає , що слідчим дотримано вимог ст.ст. 170, 171 КПК України і в клопотанні слідчого наявне обґрунтування необхідності арешту автомобіля та конкретизовано підстави та мета накладення на нього арешту.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення оскільки вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, строк на звернення з клопотанням не порушений, незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою унеможливити розпоряджатися власників вказаними речами, їх ремонту, знищення, з метою забезпечення кримінального провадження, наявні достатні підстави вважати, що вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні правові підстави для арешту майна шляхом заборони використання та розпорядження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.

Розяснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на рухоме майно, виявлене та вилучене в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на гумову ємність, темного кольору, площею близько 204 м2 (близько 17x12 м), та рідину, з характерним, рідким запахом нафти, якою частково заповнена вказана ємність, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її ухвалення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1