Справа № 141/443/22
Провадження №1-кп/141/6/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не з`явились,

розглянувши у закритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 26.08.2022, за №0000302 від 22.10.2022 та за № 0000335 від 01.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Скоморошки Оратівського району Вінницької області, проживає по АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, не працює, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

25.08.2022 приблизно о 13:00 год., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_8 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , маючи умисел та таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, підійшов до транспортного засобу марки «Ford Tourneo Connet», д.н.з НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_10 .

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 відчинив незамкнені дверцята автомобіля марки «Ford Tourneo Connet», д.н.з НОМЕР_1 , та, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужої власності, протиправно, достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ, та 22 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб №573/2022, таємно викрав грошові кошти в сумі 1500 гривень, які знаходились в гаманці, належного ОСОБА_8 та з місця події зник, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками - крадіжка, поєднана з проникненням у сховище та вчинена в умовах воєнного стану.

Окрім того, 04.10.2022 приблизно о 10:00 год., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, виявив на сумці ОСОБА_9 , яку він залишив на обочині дороги вказаної вулиці, мобільний телефон марки «2E (TWOE)» моделі «Е280» в корпусі чорного кольору.

Надалі, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужої власності, протиправно, достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ та 22 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб №573/2022, таємно викрав мобільний телефон марки «2E (TWOE)» моделі «Е280» в корпусі чорного кольору, належний ОСОБА_9 , вартість якого, відповідно до висновку експерта №6831/22-21 від 26.10.2022 становить 484 гривні, та з місця події зник, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками (крадіжка) за кваліфікуючими ознаками - вчинена в умовах воєнного стану.

Також 23.11.2022 приблизно об 11:00 год, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), прийшов до домогосподарства свого сусіда ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_3 .

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки, діючи з метою особистого збагачення за рахунок чужої власності, протиправно, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та що нікого з власників даного домогосподарства немає вдома, підійшов до будинку, де шляхом виймання віконної рами та розбиття скла проник всередину та, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, строк дії якого продовжено з 26.03.2022 на 30 діб, на підставі Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022, з 25.04.2022 на 30 діб, на підставіУказу Президента України №259/2022 від 18.04.2022, на підставі Указу Президента України №341/2022 від 22.05.2022 строк воєнного стану продовжено з 25.05.2022 на 90 діб, на підставі Указу Президента України №573/2022 від 12.08.2022 строк воєнного стану продовжено з 23.08.2022 на 90 діб та на підставі Указу Президента України №757/2022 від 07.11.2022 строк воєнного стану знову продовжено з 21.11.2022 строком на 90 діб, таємно викрав дриль-шуруповерт мережевий, торгової марки «Dnipro-M» моделі «TD-32Q» у корпусі чорного кольору та вентилятор торгової марки «Hausberg» моделі «HB-8500 RS», вартість яких відповідно до висновку експерта становить 1936,80 грн. Після чого ОСОБА_4 з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі за обставин, вказаних в обвинувальних актах, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчинених ним діянь, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що зробив належні висновки, просив суд суворо його не карати.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 суду пояснив, що погоджується з висунутим обвинуваченням його синові, щиро шкодує за дії дитини, та вказав, що буде у подальшому більше уваги приділяти належному вихованню сина ОСОБА_4 з метою недопущення в майбутньому вчинення ним кримінальних правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_8 надала суду заяву від 28.10.2023 про розгляд справи у її відсутність. Претензій до ОСОБА_4 не має, завдана шкода відшкодована ним у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_9 15.11.2022 надав суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, цивільний позов заявляти не бажає, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду згідно чинного законодавства.

Потерпілий ОСОБА_7 подав заяву від 30.05.2023, у якій просив поданий ним цивільний позов в рамках даного кримінального провадження про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, залишити без розгляду. При цьому, у судовому засіданні 22.06.2023 зауважив, що завдана йому шкода кримінальним правопрушенням не була відшкодована ні обвинуваченим, ні його батьком.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений повністю визнав свою вину та враховуючи його покази в судовому засіданні, суд вважає їх достовірними, а тому відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, що позиція учасників судового провадження добровільна та вони правильно розуміють зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані стороною обвинувачення докази та обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з кваліфікуючими ознаками - крадіжка, поєднана з проникненням у сховище та вчинена в умовах воєнного стану; за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з кваліфікуючими ознаками - крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану; та ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з кваліфікуючими ознаками - крадіжка, поєднана з проникненням у житло та вчинена в умовах воєнного стану.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Також відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, за місцем навчання характеризується задовільно, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, загальний розвиток ОСОБА_4 відповідає віку, раніше не судимий.

Відповідно до висновку Вінницького районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, наданих у досудовій доповіді від 28.04.2023, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства (у т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: відвідування неповнолітнім уповноваженого органу з питань пробації, КЗ «Оратівський СЦСС» Оратівської селищної ради з метою проведення з неповновлітнім індивідуально-профілактичних бесід, тренінгів, надання консультацій різноманітного спрямування. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган з питань пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України (не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації), п.1 ч.1 ст. 76 КК України (періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації), п. 2 ч.1 ст. 76 КК України (повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання).

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000251 від 26.08.2022 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, у кримінальному провадженні №0000302 від 22.10.2022 - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, у кримінальному провадженні № 0000335 від 01.12.2022 - вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Суд не визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 щире каяття, з наступних підстав.

Розкаяння передбачає окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що ОСОБА_4 бажає виправити наслідки вчиненого, а також докази відшкодування потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 завданих кримінальними правопорушеннями збитків

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_4 покарання за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі з урахуванням вимог п. 3 ч. 3 ст. 102 КК України.

При цьому, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_4 та його вік, який є неповнолінім, процесуальну поведінку, негативне ставлення до скоєного, щире бажання виправитись, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання за переконанням суду є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому вказаного покарання, а також думку потерпілого, обвинуваченого, його законного представника та захисника.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 15000,00 грн та моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, суд керується наступним.

09.03.2023 в рамках даного кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 подав цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В даному цивільному позові потерпілий ОСОБА_7 просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 15000,00 грн та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

В ході розгляду справи № 141/443/22 потерпілий ОСОБА_7 30.05.2023 подав суду заяву від 30.05.2023 про залишення поданого ним цивільного позову у даному кримінальному провадженню без розгляду.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 заяву від 30.05.2023 підтримав у повному обсязі, інші присутні учасники кримінального провадження не заперечували відносно залишення цивільного позову ОСОБА_7 без розгляду.

Суд, заслухавши доводи сторін, розглянувши заяву ОСОБА_7 від 30.05.2023 про залишення цивільного позову без розгляду та матеріали справи № 141/443/22, доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов в кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заява про залишення цивільного позову без розгляду є правом цивільного позивача і підставою для залишення цивільного позову без розгляду, суд вважає, що заява ОСОБА_7 від 30.05.2023 про залишення цивільного позову без розгляду підлягає задоволенню, а цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишенню без розгляду.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 є неповнолітнім та немає самостійного заробітку, суд вважає за необхідне стягнути із законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта згідно висновку експерта № 6831/22-21 від 26.10.2022, які становлять 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 31 копійок, та згідно висновку експерта № 7851-7852/22-21 від 09.12.2022, які становлять 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 62 копійки, оскільки залучення експертів було обумовлено розслідуванням скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого немає.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України скасувати арешт, накладений на речові докази.

Керуючись ст.ст. 50, 66, 67, 75, 76, 102-104, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 368-371, 373-376, 474 - 476 КПК України, п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно пунктів 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк за даним вироком ОСОБА_4 обчислювати з дати проголошення вироку - 22.06.2023.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 15000,00 грн та моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн, залишити без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Стягнути із законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз у загальному розмірі 1698 (одна тисяча шістсот дев`яносто вісім) гривень 93 копійки, а саме: згідно висновку експерта № 6831/22-21 від 26.10.2022 у розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 31 копійок, та згідно висновку експерта № 7851-7852/22-21 від 09.12.2022 у розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 62 копійки.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області у справі № 136/1611/22 від 27.10.2022, скасувати.

Повернути власнику майна ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон марки 2Е 280 чорного кольору НОМЕР_3 , що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Липовець, вул. Героїв Майдану, 75, Вінницького району Вінницької області.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області у справі № 136/1898/22 від 08.12.2022, скасувати.

Повернути власнику майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , електрошуруповерт ТМ «Dnipro-M Toroue drill TD-32Q» у корпусі чорного кольору та тепловентилятор ТМ «Hausberg» у корпусі червоного кольору, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Липовець, вул. Героїв Майдану, 75, Вінницького району Вінницької області.

Речовий доказ у кримінальному проваджені, а саме гарантійний талон на мобільний телефон марки 2Е 280, а також інструкцію про експлуатацію на мобільний телефон марки 2Е Е280 чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_4 , що знаходиться при матеріалах кримінального провадження №0000302 повернути власнику майна ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 532 КПК України вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілим копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1