Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/240/23 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2023.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, непрацююча, що має на утриманні малолітню дитину, несудима, засуджена:

- за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років;

- за ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки;

- за ч. 1 ст. 361 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) з половиною роки;

- за ч. 2 ст. 361 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 03 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням їй іспитового строку 02 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: оптичні диски марки CD-R та «MY MEDIA» DVD-R 16x4.7 Gb 120 min залишено при матеріалах кримінального провадження.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_6 близько 15 год 25 хв 29.07.2022 перебувала в м. Ужгороді біля озера «Кірпічка», де відпочивала разом з ОСОБА_9 . У ході відпочинку останній надав їй свою картку АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_1 та повідомив їй пароль від карточки, після чого вона скористалась нею в магазині, якому саме не пам`ятає, де скупилась різними продуктами після чого повернулась на озеро, де вони пробули приблизно до 19 год. Згодом ОСОБА_6 пішла в бік свого місця проживання,

-2-

залишивши в себе картку. Достеменно знаючи, що картка їй не належить, ОСОБА_6 незаконно заволоділа платіжною банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_9 , шляхом привласнення з метою подальшого викрадення грошових коштів шляхом розрахунку та зняття грошових коштів за допомогою платіжних терміналів.

30.07.2022 з 16 год 11 хв по 16 год 12 хв ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», який згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутилася в роботу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за № НОМЕР_1 (ПІН-коду), встановленого у вищевказаний електронний платіжний засіб для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_9 , ввела ідентифікаційний номер платіжної картки (ПІН-код) та отримала доступ до електронного платіжного засобу, в результаті чого втрутилася у роботу вказаного електронного платіжного засобу без дозволу потерпілого ОСОБА_9 , що призвело до зняття грошових коштів від його імені.

30.07.2022 з 18 год 02 хв по 18 год 10 хв ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) «Укрсиббанк», який згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, повторно втрутилася в роботу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за № НОМЕР_1 (ПІН-коду), встановленого у вищевказаний електронний платіжний засіб для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_9 , ввела ідентифікаційний номер платіжної картки (ПІН-код) та отримала доступ до електронного платіжного засобу, в результаті чого втрутилася у роботу вказаного електронного платіжного засобу без дозволу потерпілого ОСОБА_9 , що призвело до зняття грошових коштів від його імені.

30.07.2022 з 18 год 13 хв по 18 год 20 хв ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк» який згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом,

-3-

та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, повторно втрутилася в роботу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за № НОМЕР_1 (ПІН-коду), встановленого у вищевказаний електронний платіжний засіб для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_9 , ввела ідентифікаційний номер платіжної картки (ПІН-код) та отримала доступ до електронного платіжного засобу, в результаті чого втрутилася у роботу вказаного електронного платіжного засобу без дозволу потерпілого ОСОБА_9 , що призвело до зняття грошових коштів від його імені.

30.07.2022 з 18 год 40 хв по 18 год 50 хв ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) «Таскомбанк», який згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, повторно втрутилася в роботу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за № НОМЕР_1 (ПІН-коду), встановленого у вищевказаний електронний платіжний засіб для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_9 , ввела ідентифікаційний номер платіжної картки (ПІН-код) та отримала доступ до електронного платіжного засобу, в результаті чого втрутилася у роботу вказаного електронного платіжного засобу без дозволу потерпілого ОСОБА_9 , що призвело до зняття грошових коштів від його імені.

30.07.2022 з 20 год 09 хв по 20 год 17 хв ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: пл. Кирила і Мефодія, 4, м. Ужгород, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) «Райфайзен Банк», який згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або

-4-

уповноваженої особи, повторно втрутилася в роботу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за № НОМЕР_1 (ПІН-коду), встановленого у вищевказаний електронний платіжний засіб для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_9 , ввела ідентифікаційний номер платіжної картки (ПІН-код) та отримала доступ до електронного платіжного засобу, в результаті чого втрутилася у роботу вказаного електронного платіжного засобу без дозволу потерпілого ОСОБА_9 , що призвело до зняття грошових коштів від його імені.

Крім того, з 21 год 29 хв по 21 год 33 хв 30.07.2022 ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: вул. Станційна, 2, м. Ужгород, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) «Банк Південний», який згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, повторно втрутилася в роботу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за № НОМЕР_1 (ПІН-коду), встановленого у вищевказаний електронний платіжний засіб для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_9 , ввела ідентифікаційний номер платіжної картки (ПІН-код) та отримала доступ до електронного платіжного засобу, в результаті чого втрутилася у роботу вказаного електронного платіжного засобу без дозволу потерпілого ОСОБА_9 , що призвело до зняття грошових коштів від його імені.

30.07.2022 з 22 год 25 хв по 22 год 40 хв ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: пл. Кирила і Мефодія, 5, м. Ужгород, використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», який згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, повторно втрутилася в роботу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за № НОМЕР_1 (ПІН-коду), встановленого у вищевказаний електронний платіжний засіб для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_9 , ввела ідентифікаційний номер платіжної картки (ПІН-код) та отримала доступ до електронного платіжного засобу, в результаті чого втрутилася у роботу вказаного електронного платіжного засобу без дозволу потерпілого ОСОБА_9 , що призвело до зняття грошових коштів від його імені.

-5-

Також, ОСОБА_6 30.07.2022 в період часу з 16 год по 22 год 50 хв, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, за допомогою банківських автоматів самообслуговування (банкоматів), які розташовані на території м. Ужгорода, здійснила крадіжку грошових коштів з платіжної картки АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_1 , шляхом зняття грошових коштів, чим спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 69300 (шістдесят дев`ять тисяч триста) грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду в частині призначення ОСОБА_6 покарання змінити та призначити обвинуваченій покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років; за ч. 3 ст. 357 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 1 ст. 361 КК України - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 2 ст. 361 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 02 (двох) двох років іспитового не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 357, ч. 1, 2 ст. 361 КК України у виді обмеження волі, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, зокрема, положення ч. 3 ст. 61 КК України, відповідно до якої обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до 14 років, в той час як ОСОБА_6 має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судове провадження розглядається за відсутності потерпілого ОСОБА_9 , неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що потерпілий належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 , яка не заперечувала проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, стосовно яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України докази не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченої за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1, 2 ст. 361 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам

-6-

кримінального провадження та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників кримінального провадження, в тому числі обвинуваченої ОСОБА_6 у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до вимог ст. 404 цього Кодексу, апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскарженого рішення в частині призначеного обвинуваченій ОСОБА_6 покарання в повній мірі не дотримався вказаних вимог закону.

Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання є обґрунтованими з огляду на таке.

У ст. 17 Закону від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Частинами 1 та 2 статті 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За змістом оскарженого вироку, суд першої інстанції враховував дані про особу винної, яка є раніше не судимою, тяжкість вчинених нею кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії тяжких (ч. 4 ст. 185 КК).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд першої інстанції визнав щире каяття, активне сприяння у розкриттю кримінальних правопорушень. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

-7-

В той час, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 357, ч. 1, 2 ст. 361 КК України у виді обмеження волі належним чином не врахував, що на її утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30.06.2010.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що до обвинуваченої ОСОБА_6 не може бути застоване покарання у виді обмеження волі.

Санкція ч. 3 ст. 357 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Аналогічним чином санкція ч. 1 ст. 361 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до ста двадцяти годин, або обмеженням волі на строк від одного до трьох років, а ч. 2 ст. 361 КК України передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

Враховуючи вищенаведене, а також з огляду на застосування до ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України, єдиним можливим покаранням для обвинуваченої за ч. 3 ст. 357, ч. 1, 2 ст. 361 КК України є штраф, який є менш суворим покаранням, ніж обмеження волі, а тому вирок в цій частині підлягає зміні відповідно до вимог ст. 409 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора проте, що суд першої інстанції під час судового засідання не з`ясував дані про особу обвинуваченої, зокрема те, остання має на утриманні неповнолітню дитину, 2010 року народження та призначаючи обвинуваченій покарання за ч. 3 ст. 357, ч. 1, 2 ст. 361 КК України у виді обмеження волі, не дотримався вимог ч. 3 ст. 61 КК України, є слушними та підлягають задоволенню.

Призначаючи покарання за ч. 3 ст. 357, ч. 1, 2 ст. 361 КК України, колегія суддів, керуючись вимогами ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальними проступками (ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК) та нетяжким злочином (ч. 2 ст. 361 КК), особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину, згідно наданих обвинуваченою відомостей, остання втратила чоловіка, який загинув під час виконання бойового завдання 29.08.2023, свою винуватість визнала у повному обсязі, у вчиненому розкаялася, активно сприяла у розкритті кримінальних правопорушень, що є обставинами, які пом`якшують її покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання та вважає, що покарання: за ч. 3 ст. 357 України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 1 ст. 361 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 2 ст. 361 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

При цьому, вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченій покарання за ч. 4 ст. 185 КК України в апеляційному порядку не переглядається.

Визначаючи остаточне покарання обвинуваченій, суд апеляційної інстанції керується вимогами ч. 1 ст. 70 КК України, а саме вважає можливим за сукупністю кримінальних правопорушень менш суворе покарання за ч. 3 ст. 357, ч. 1, 2 ст. 361 КК України у виді штрафу поглинути більш суворим за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

-8-

Застосування вимог ст. 75 КК України в апеляційному порядку не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції вирок в цій частині також не переглядається.

За наведених обставин вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2023 щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2023 щодо ОСОБА_11 в частині призначення покарання змінити.

Пом`якшити ОСОБА_12 призначені покаранняза ч. 3 ст. 357 України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн; за ч. 1 ст. 361 КК України до штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн; за ч. 2 ст. 361 КК України до штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування ОСОБА_6 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням їй іспитового строку на 02 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В решті вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2023 щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

На ухвалу Закарпатського апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді