Справа № 462/5320/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/341/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0000342 від 03 вересня 2022 року про обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 /одного/ місяця арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи в сумі 1132 грн. 68 коп.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку, ОСОБА_6 02 вересня 2022 року приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи на вул. Любінській, у м. Львові, поруч із контейнерами для сміття, на землі, знайшов (придбав) з метою власного вживання без мети збуту поміщену у поліетиленовий зіп-пакет особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, а саме PVP (1-феніл- 2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 0, 3462 грама, та зберігав її при собі без мети збуту у зовнішній кишені штанів Цього ж дня о 18 год. 50 хв. на вул. Любінській, у м. Львові поруч із будинком № 150 був зупинений працівниками Національної поліції та видав вказану психотропну речовину.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 не погодився із вироком суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2022 року змінити та призначити ОСОБА_9 покарання за вчинений ним кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого вирок підлягає зміні, оскільки такий є надто суворим, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального проступку та особі обвинуваченого.

Підкреслює, що судом першої інстанції належним чином не були враховані дані про особу винного, який раніше не судимий, вину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину.

Крім того, апелянт звертає увагу, що ОСОБА_6 є дипломованим лікарем-спеціалістом, що підтверджується сертифікатом № 2746 виданим Івано- Франківським державним медичним університетом у якому вказано, що ОСОБА_6 27 червня 2007 року атестувався і йому присвоєно звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю «Психіатрія».

Також захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 вважає, що покарання у вигляді виправних роботами дійсно не можливе через відсутність офіційного місця роботи засудженого, проте для сплати штрафу відсутність офіційного місця роботи не є такою перешкодою. Це підтверджується і тим, що засуджений без зволікань оплатив судові витрати пов`язані з проведенням судової експертизи у сумі 1132 грн. 68 коп. (копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.11.2022).

Заслухавши виступи захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, виступ прокурора ОСОБА_7 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального проступку, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку та вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 309 КК України.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

Щодо доводів апелянта про суворість призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи з положень ст. 65 КК України суди повинні суворо додержуватися вимог цієї норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Якщо санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з обмеженням волі на певний строк передбачає більш м`які види покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з обмеженням волі. У разі обрання покарання у виді обмеження волі це рішення також має бути вмотивовано у вироку.

Додержання цих вимог закону вимагає, що в кожному конкретному випадку суд, призначаючи покарання, повинен мотивувати у вироку, чому саме цей вид покарання він вважає за необхідне призначити обвинуваченому і чому саме обрана ним конкретна міра цього виду покарання є достатньою для досягнення цілей, сформульованих у ч.2 ст. 50 КК України.

Вказаних вимог закону суд в повній мірі не дотримався, а тому колегія суддів вважає слушними доводи захисника про суворість призначеного ОСОБА_6 покарання, його невідповідність тяжкості вчиненого кримінального проступку та особі обвинуваченого, з огляду на таке.

Призначаючи відповідно до вимог ст. 65 КК України ОСОБА_6 покарання у виді 1 місяця арешту, суд першої інстанції зазначив, що враховує загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у згідно із ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, на обліках в психоневрологічному диспансері та у медичному центрі превенції та терапії узалежнень не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття та відсутність обтяжуючої обставини.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції не мотивовано належним чином застосування такого виду покарання, як арешт при наявності інших видів покарань, у тому числі штрафу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, щиро розкаявся, й цю обставину апеляційний суд визнає такою, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості скоєного проступку. Обставини, які обтяжують покарання не встановлені.

Також, під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що є дипломованим лікарем-спеціалістом, що підтверджується сертифікатом № 2746 виданим Івано-Франківським державним медичним університетом у якому вказано, що ОСОБА_6 27 червня 2007 року атестувався і йому присвоєно звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю «Психіатрія».

З урахуванням зазначених обставин, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у згідно із ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, а також особи ОСОБА_6 , який, раніше не судимий, на обліках в психоневрологічному диспансері та у медичному центрі превенції та терапії узалежнень не перебуває, колегія суддів дійшла висновку про можливість пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу.

Крім цього, згідно копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.11.2022 обвинувачений ОСОБА_6 без зволікань оплатив судові витрати пов`язані з проведенням судової експертизи у сумі 1132 грн. 68 коп.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку про можливість задоволення апеляційної скарги захисника та зміни вироку Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2022 року в частині призначення покарання, а саме, пом`якшення призначеного ОСОБА_6 за ч.1 ст. 309 КК України з одного місяця арешту до покарання штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

За таких обставин вирок суду першої інстанції підлягає зміні, а апеляційна скарга захисника задоволенню.

У решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 задоволити.

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 в частині покарання змінити.

Вважати засудженим ОСОБА_6 за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4