Справа №522/7909/23
Провадження №1-кс/522/2449/23
УХВАЛА

21 квітня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Подільськ Одеської області, ромської національності, не одруженого, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-01.11.2017 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки;

-31.08.2018 до Приморського районного суду м. Одеси скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 187 КК України, 17.11.2022 звільнено у зв`язку зі зміною запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №000546, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси звернулася слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 , з клопотанням, погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №000546, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2023 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Слідчим відділенням відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНПв Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №000546, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, завідомо знаючи про те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_10 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 року №58/2023, продовжено з 19.02.2023 строком на 90 діб, а також достовірно знаючи про те, що до КК України внесені зміни згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, 16.04.2023 вчинили злочин при наступних обставинах:

Так, 16.04.2023 року близько 23:30 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не видалось за можливе, перебували по вул. Приморській в м. Одесі разом з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де у них виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, а предметом свого злочинного посягання вони визначили мобільний телефон потерпілого ОСОБА_11 , а саме iPhone 12 на 128 Gb в корпусі зеленого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 27082 грн. 50 копійок.

Для безперешкодної реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, розуміючи, що мають чисельну перевагу, вирішили предметом свого злочинного посягання заволодіти відкрито. А з метою недопущення спроб чинити будь-який опір та для ефективного заволодіння чужим майном їм необхідно застосувати фізичну силу.

Приступивши до реалізації, керуючись єдиним спільним умислом ОСОБА_9 попросила у потерпілого зателефонувати, на що останній погодився та передав телефон їй до рук, ОСОБА_8 знаходився поруч, а ОСОБА_5 пішов попереду. Після чого потерпілий неодноразово попросив телефон повернути йому, але ОСОБА_9 ігнорувала його слова.

Далі, потерпілий протягнув руку, щоб забрати свій мобільний телефон і в цей час для подолання опору зі сторони потерпілого та утримання предмета посягання у своєму володінні, ОСОБА_5 намагався нанести удар в обличчя, однак потерпілий ОСОБА_11 зміг ухилитись. Тоді ОСОБА_8 наніс удар кулаком в обличчя, від чого потерпілий присів та далі йому ОСОБА_5 та ОСОБА_8 почали наносити численні удари руками та ногами по голові та тулубу.

Після доведення своїх злочинних дій до кінця, не бажаючи бути викритими ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. Викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинений в період воєнного стану та за попередньою змовою групою осіб, підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Одеської області, м. Подільськ, ромської національності, громадянин України, неодружений, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 01.11.2017 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки; 31.08.2018 до Приморського районного суду м. Одеси скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 187 КК України, 17.11.2022 звільнено у зв`язку зі зміною запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

21.04.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Факт вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженню доказів, а саме:

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ;

-протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 ;

-протоколом огляду предмету, а саме відеозапису з камер відеоспостереження, які розташовані в приміщенні закладу «inStambul» за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25.

У зв`язку з наявністю ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що згідно з п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, схиляючи їх до викривлення показань, може перешкоджати кримінальному провадження іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки ризики, наведені в клопотанні слідчого, не доведені.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНПв Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №000546 від 19.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

21.04.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Факт вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ;

-протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 ;

-протоколом огляду предмету, а саме відеозапису з камер відеоспостереження, які розташовані в приміщенні закладу «inStambul» за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.

Як встановлено у судовому засіданні, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним тяжкого злочину;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних злочинів.

Так на даний час, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 неодружений, не працевлаштований, неповнолітніх дітей та/або непрацездатних батьків на утриманні не має, що свідчить про те, що в межах м.Одеси його нічого не утримує, він може своєчасно не прибувати до органу досудового розслідування та суду.

Крім того, на думку слідчого судді, є достатні підстави вважати, що наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення ОСОБА_5 інших корисливих кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований та засобів для існування не має.

Також, слідчим суддею встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний, перебуваючи на свободі, на даному етапі досудового розслідування матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого, схиляючи їх до викривлення показань.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до підозрюваного не запобігатиме наведеним ризикам.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, 21.04.2023 року, то досудове розслідування має бути закінчено до 21.06.2023 року.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи викладене та керуючись приписами ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розмір застави не визначати.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Щодо відомостей, отриманих від підозрюваного під час судового засідання про протиправні дії працівників поліції, слідчий суддя звертає увагу, що згідно з ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Враховуючи викладене та те, що під час судового засідання відсутня можливість достовірно перевірити вказані підозрюваним обставини, слідчий суддя вважає за необхідне доручити:

- територіальному управлінню ДБР у м. Миколаєві, провести перевірку заявлених підозрюваним ОСОБА_5 обставин щодо застосування фізичного та психологічного насильства до нього з боку працівників поліції під час затримання та проведення працівниками поліції слідчих дій відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України;

- керівнику Приморської окружної прокуратури м. Одеси невідкладно забезпечити проведення судово-медичного обстеження підозрюваного.

При цьому слідчий суддя зазначає, що перевірці підлягає інформація, викладена підозрюваним щодо тортур, побиття та фізичного насильства працівниками СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 206, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №000546 від 19.04.2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.06.2023 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту проголошення ухвали, тобто з 21.04.2023 року.

Розмір застави не визначати.

На підставі ст. 206 КПК України доручити начальнику ДП «Одеський слідчий ізолятор» невідкладно забезпечити проведення судово-медичного обстеження підозрюваного.

Доручити територіальному управлінню ДБР у м. Миколаєві, провести перевірку заявлених підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обставин щодо застосування фізичного та психологічного насильства до нього з боку працівників поліції під час затримання та проведення працівниками поліції слідчих дій відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Копії ухвали направити до територіального управління ДБР у м. Миколаєві для виконання, керівнику Одеської обласної прокуратури для контролю.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 25.04.2023 року об 11 год. 35 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1