УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000001 від 24.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000001 від 24.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Як зазначається у клопотанні, Детективами Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 24.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

У клопотанні поставлене питання про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 08.06.2023 в ході проведення огляду місця події, за адресою: Київська обл.., м.Кагарлик, вул.Стадіонна, на базарі, в салоні транспортного засобу марки Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речових доказів.

На думку слідчого судді, клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Так, у клопотанні поставлене питання про накладення арешту, з метою збереження як речового доказу у кримінальному провадженні, на майно, а саме:

-тютюнові вироби в асортименті без марок акцизного податку України в кількості 5395 пачок;

-сигарети HEETS в кількості 175 пачок;

-електронні сигарети в кількості 52 штуки;

-12 блоків гільз для набивки тютюном;

-горілка «Улюблена», «Хлібна криниця», «Олександрія», «Пшенична Александрія» в кількості 0.1 літра 6 пляшок, 0.5 літра - 38 пляшок, 0.7 літра - 14 пляшок, 0.25 літра 23 пляшки;

-вино Фраголіно 0.75 літра - 12 пляшок.

Прокурором вказано, що 08.06.2023 було проведено огляд місця події, за адресою: Київська обл.., м.Кагарлик, вул.Стадіонна, на базарі, в салоні транспортного засобу марки Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де виявлено та вилучено вищезазначене майно.

Прокурор зазначає, що всі зазначені речі визнані речовими доказами в кримінальному провадженні та мають значення для подальшого досудового розслідування.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що вищевказаний проведений огляд місця події, під час якого було вилучено майно, про накладення арешту на яке прокурором ставиться питання, має ознаки такої процесуальної дії як обшук.

Проте, ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку слідчому судді не надано.

Верховний Суд визнавав неприпустимість проведення обшуку під виглядом інших слідчих дій (огляд місця події), зокрема, у Постановах від 07.06.2018 р. (справа №740/5066/15-к), від 26.02.2019 р. (справа № 266/4000/14-к), від 19.03.2019 р. (справа №380/157/14-к), оскільки таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені ст. 233, ч. 2 ст. 234 КПК України.

Окрім того, в клопотанні прокурором не обґрунтовано, які саме ознаки речових доказів містять вилучені документи та для доведення яких саме обставин вони будуть використані в даному кримінальному провадженні як речові докази, що позбавляє можливості слідчого суддю перевірити відповідність зазначеного в клопотанні майна критеріям ст. 98 КПК України, а іншої мети клопотання прокурора не містить.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

За таких обставин, оскільки клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути його прокурору на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000001 від 24.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1