Справа № 463/2849/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/419/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 14 квітня 2023 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_9 погодженого прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 та обрано підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , рахувати з часу затримання - 13 квітня 2023 року о 11:20 год.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 гривень.

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок ОСОБА_6 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_6 покладено такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проходження служби;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Своє рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, слідчий суддя мотивував тим, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною. Вважає, що сторона обвинувачення не надала будь яких доказів, які б підтверджували відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, військовослужбовець, по місцю проходження служби характеризується позитивно. Стверджує, що слідчий в клопотанні належним чином не навів достатні підстави, за яких можна вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; продовжити злочинну діяльність. Звертає увагу на те, що визначена підозрюваному, слідчим суддею застава у розмірі 40 прожиткових мінімумуів для працездатних осіб, що становить 107 360 грн. є непомірною для нього.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з передачею під нагляд командира військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , де на даний час проходить службу.

У випадку відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, просить визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 гривень.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, обговоривши наведені доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Ч.3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України.

На думку колегії суддів, врахувавши те, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме: у порушенні правил поводження зі зброєю, що заподіяло тілесні ушкодження кільком особам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 414 КК України, за яке, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 2 до 10 років, особу підозрюваного; ризики, передбачені п.п.1, 3, 5, ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність застосування саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінального провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Покликання апелянта на позитивну характеристику підозрюваного з місця служби, є обставиною, яка враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак така не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Таким чином, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та які в подальшому були оцінені судом в сукупності і стали підставою для прийняття судового рішення.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання, є непереконливими.

Що стосується доводів адвоката ОСОБА_7 в частині зменшення розміру застави, то такі колегія суддів вважає необгрунтованими, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В цій же частині ст. 182 КПК України зазначено, що розмір застави визначається суддею, слідчим суддею з урахуванням характеру вчиненого злочину, даних про особу підозрюваного.

Межі розміру застави залежать, зокрема, і від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 414 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за його вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 10 років.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Таким чином, слідчий суддя врахувавши особу підозрюваного, обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення під час військового стану, беручи до уваги інтереси кримінального провадження, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в даному конкретному випадку, підставно визначив заставу - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та відповідає меті застосування запобіжного заходу.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи адвоката в апеляційній скарзі про необгрунтованість розміру застави є безпідставними.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 14 квітня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_9 та обрано підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів з 13 квітня 2023 року о 11:20 год. з визначенням застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 гривень - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4