Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2385/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20 березня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважаю ухвалу незаконною та необгрунтованою. Вказує, що слідчій суддя дійшов помилкового висновку щодо відсутності статусу підозрюваного у ОСОБА_9 , оскільки повідомлення про підозру вручено відповідно до вимог ч.1 ст.278, ч.1 ст.135 КПК України. Зазначає, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000484 від 12.12.2018 року, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.3 ст.289 КК України. 23.12.2018 року ОСОБА_9 перетнув державний кордон України і більше до України не повертався, що свідчить про переховування підозрюваного від органу досудового розслідування. Постановою від 12.12.2018 року ОСОБА_9 було оголошено у розшук. Постановою від 22.09.2022 року ОСОБА_9 оголошено в міжнародний розшук та вказане рішення внесено до ЄРДР. Ухвалою слідчого судді від 07.04.2021 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_9 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Відповідно до п.1 р.VI Інструкції про порядок використання правоохороними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол для запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення правоохороний орган повинен надати певний пакет документів, в тому числі і ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України, а тому вважає, що є підстави для задоволення клопотання слідчого.

Ухвалою слідчого судді від20.03.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею зазначено, що стороною обвинувачення не було вжито належних заходів щодо вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_9 , тобто зазначена особа не має статусу підозрюваного, а тому підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу не має.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення захисника ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000484 від 12.12.2018 року, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.3 ст.289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.07.2018 року на автозаправній станції «UPG», яка розташована на трасі «Київ - Чоп», в ході розмови ОСОБА_10 і ОСОБА_11 з ОСОБА_9 , у них виник спільний умисел на незаконне заволодіння майном компанії TGS «TBANSGRUPSPEDITION», де ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , працювали водіями транспортних засобів «Volvo», які їм були дорученні на праві керування, та перевозили вантаж - автомобільне мастило марки «Лукойл» загальною вагою 40 тон.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел щодо незаконного заволодіння транспортними засобами, ОСОБА_9 з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та маючи на меті неповернення транспортного засобу власникові, 17.07.2018 року близько 08:30 години приїхав на стоянку поряд із АЗС «АNР» в м.Житомир, де його чекали вказані водії на транспортних засобах «Volvo- FHA3C», р.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ). з напівпричепом «SCHMITZ» р.н.з. НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_3 ) та «Volvo- FHA3C», р.н.з. НОМЕР_4 (номер шасі НОМЕР_5 ) з напівпричепом «SCHMITZ CARGOBULL», які у подальшому передали вищевказані транспортні засоби із вантажем - автомобільним мастилом марки «Лукойл», загальною вагою 40 тон, ОСОБА_9 за обіцяну грошову винагороду. У подальшому ОСОБА_9 розпорядився транспортними засобами та вантажем на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_9 17.07.2018 року близько 08:30 години приїхав на стоянку поряд із АЗС «АNР» в м.Житомир, де на нього очікували ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на вказаних транспортних засобах, за якими вони були закріплені компанією TGS «TBANSGRUPSPEDITION», із вантажем - автомобільним мастилом марки «Лукойл». Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за попередньої домовленості передали ОСОБА_9 транспортні засоби із вантажем - автомобільним мастилом марки «Лукойл» загальною вагою 34 193 309 кг, за обіцяну грошову винагороду. У подальшому ОСОБА_9 розпорядився автомобільним мастилом марки «Лукойл» загальною вагою 34 193 309 кг на власний розсуд.

Відповідно до ст.277 КПК України 11.12.2018 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.3 ст.289 КК України, яке у зв`язку із неможливістю його вручення особі у день складання, було відправлено, відповідно до вимог ст.111, 135, 278 КПК України, поштовою кореспонденцією за відомою органу досудового розслідування адресою проживання ОСОБА_9 ..

Вжитими заходами місцезнаходження ОСОБА_9 не встановлено, у зв`язку з чим постановою слідчого СУ ГУНП у Вінницький області від 12.12.2018 року останній був оголошений у розшук та заведено ОРС «Розшук» №37/20 (а.п.21).

Постановою прокурора Прокуратури Вінницької області від 08.04.2019 року визначено місце проведення досудового розслідування кримінального провадження СУ ГУНП у Житомирській області (а.п.33-34).

У зв`язку із отриманням відомостей про перетин ОСОБА_9 23.12.2018 року Державного кордону України (пункт пропуску Городище), постановою слідчого СУ ГУНП в Житомирській області від 22.09.2022 року ОСОБА_9 оголошено в міжнародний розшук (а.п. 43-45).

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира 07.04.2021року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_9 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

07.03.2023 року слідчий СУ ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням в порядку ч.6 ст.193 КПК України, в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.3 ст.289 КК України, та наявні ризики, передбачені п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та його оголошено у міжнародний розшук.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_9 не набув статусу підозрюваного в розумінні вимог КПК України.

Проте, з таким висновком слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч.3 ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках передбачених цим кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього кодексу, за винятком положень повідомлення та наслідків неприбуття повідомлення.

Частинами 1 та 2 статті 135 КПК України (глава 11 КПК України) передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, шляхом вручення їй повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З матеріалів судового провадження, вбачається, що 11.12.2018 року старшим слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.3 ст.289 КК України, однак, у зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_9 не було встановлено, 12.12.2018 року останній був оголошений у розшук та Могилів - Подільським РВП ГУНП у Вінницькій області заведено ОРС «Розшук» №37/20 (а.п.21).

30.08.2022 року засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) на адресу проживання ОСОБА_9 було направлено повідомлення про підозру, яке згідно рекомендованого повідомлення 06.09.2022 року було особисто одержано доросли членом сім`ї ОСОБА_9 - ОСОБА_13 (а.п.39).

З огляду на наведене, колегія судді вважає, що відповідно до вимог зазначених норм процесуального закону ОСОБА_9 набув статусу підозрюваного, а тому є особою, відносно якої може бути застосовано запобіжний захід.

Частиною першою статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, чинним кримінальним процесуальним законом України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особа, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошено у міжнародний розшук.

Як зазначено в частині шостій статті 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Апеляційним судом встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.3 ст.289 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах клопотання.

Також, апеляційним судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_9 , який раніше не судимий, та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, наявність ризиків щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тим, що на даний час ОСОБА_9 відсутній за місцем реєстрації та проживання, офіційно залишив України та не повернувся, а також підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, та за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Можливість впливати на потерпілих та свідків обгрунтована тим, що йому відоме їхнє місце проживання та роботи і вони не допитані судом.

Крім того, апеляційним судом враховано, що постановою слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 від 22 вересня 2022 року підозрюваного ОСОБА_9 оголошено у міжнародний розшук.

Таким чином, наявні всі підстави, передбачені п.6 ст.193 КПК України для обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також колегія суддів звертає увагу на позицію, викладену в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 991/3440/20, згідно якої, рішення слідчого судді про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників. У даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

На відміну від затриманої особи з метою приводу, яка має гарантії не пізніше 36 годин з моменту затримання бути звільненою або доставленою до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, може бути затриманою і утримуватися під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження.

Таким чином, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ч. 6 ст. 193 КПК України) є обов`язковим процесуальним документом (рішенням) для забезпечення вчинення процесуальних дій спрямованих для встановлення місця перебування підозрюваного за межами України та його затримання.

Такі висновки також підтверджуються:

- ч. 6 ст. 193 КПК України, яка передбачає, що після затримання особи (на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу;

- п. 2 ч. 1 ст. 541 КПК України, відповідно до якого екстрадиція, зокрема, включає такі дії: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи;

- ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України, які передбачають порядок підготовки документів та направлення запиту (клопотання) про видачу особи в Україну (екстрадицію), а також перелік документів, які долучаються до такого запиту, серед яких є засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ч. 6 ст. 193 КПК України) є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (п. 1 Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБУ, СБУ, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5).

У свою чергу відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, саме з метою забезпечення міжнародного розшуку підозрюваного, затримання його за межами України та видачу для притягнення до кримінальної відповідальності, а тому сторона обвинувачення і звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з метою отримання «detentionorder».

Зазначення в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , апеляційний суд вважає помилковим, але вказане не впливає на суть клопотання, оскільки слідчим подано клопотання на підставі ч.6 ст.193 КПК України, якою передбачено саме обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку, а не застосування такого запобіжного заходу як зазначає слідчий. Разом з цим, в апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під варто.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді, яка не відповідає вимогам кримінального процесуального закону підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали, якою слід частково задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 , громадянина України, який оголошений у міжнародний розшук, з огляду на обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбаченихст.177 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20 березня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_9 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного щодо останього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: