Справа № 304/880/23 Провадження № 1-кп/304/167/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000056 від 30 квітня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодружений, тимчасово непрацюючий, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження за наступних обставин.

Так, 29 квітня 2023 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись на присадибній земельній ділянці будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_4 і своєю затиснутою в кулак рукою наніс останній один удар в область підборіддя, після чого дерев`яною ручкою від сапи (мотики) наніс їй ще два удари в область лівого стегна та по голові в область лоба справа, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкірних покривах обличчя в ділянці підборіддя справа, лоба справа, лівого стегна в нижній третині по зовнішній поверхні. Вказані тілесні ушкодження мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як шість днів і відповідно до п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які в момент їх спричинення не були небезпечними для життя і здоров`я потерпілої.

Тим самим ОСОБА_3 скоїв проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених судом обставин, та із зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину обвинуваченого ОСОБА_3 і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 якумисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, згідно з ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України умисне легке тілесне ушкодження є кримінальним проступком.

Суд враховує дані про особу винного: ОСОБА_3 за зареєстрованим місцем проживання охарактеризований як такий, що на території сільської ради активної громадської позиції не проявляє, проживає у власному будинку разом із співмешканкою та її чотирма малолітніми дітьми, в громадських місцях поводиться добре, скарг від односельчан та сусідів до виконкому сільської ради не надходило, відомостей про притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності у виконкомі сільської ради немає, тимчасово непрацюючий, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, згідно із ст. 89 КК України є особою, що не має судимості.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За сукупності наведених обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер вчиненого ним проступку, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального проступку, форму вини, обстановку вчинення проступку, особу обвинуваченого, а також те, що покарання у виді штрафу буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт у межах санкції, за якою кваліфіковано його дії, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 60 (шістдесят) годин.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Згідно з ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча: ОСОБА_1