СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5337/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 12.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 12.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 358 КК України.

Клопотання обґрунтовувалось тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000308 від 12.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що група осіб з числа працівників Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий Дім» служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації, без передбаченого законом дозволу, у супереч усіх норм чинного законодавства, під керівництвом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (які не являються працівниками дитячого будинку «Отчий Дім») незаконно перемістили до Федеративної Республіки Німеччини тридцять п`ять дітей вихованців. Крім цього, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 також здійснювали переміщення дітей у супроводі працівників вихователів Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий Дім» у складі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , які усвідомлюючи, що не отримано будь яких дозволів від органів влади України, вчиняли такі незаконні дії за усними наказами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Встановлено, що 25 лютого 2023 року вищевказані особи, перемістили через державний кордон України дітей вихованців Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий Дім» служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації, тридцять п`ять дітей вихованців, а саме:

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ;

- ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ;

- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ;

- ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ;

- ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_17 ;

- ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_18 ;

- ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_19 ;

- ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_20 ;

- ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ;

- ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_21 ;

- ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_22 ;

- ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_23 ;

- ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_24 ;

- ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_25 ;

- ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_26 ;

- ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_27 ;

- ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_28 ;

- ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_29 ;

- ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_27 ;

- ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ;

- ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_30 ;

- ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_31 ;

- ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_32 ;

- ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_33 ;

- ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_34 ;

- ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_35 ;

- ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_36 ;

- ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_37 ;

- ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_38 ;

- ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_39 ;

- ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_17 ;

- ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_17 ;

- ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_28 ;

- ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_40 .

В подальшому у невстановлений досудовим розслідуванням час, усі вищезазначені особи, поселились на різних дислокаціях м. Фрайбург, а саме: локація № 1 Deutschland, 79189, Bad Krozingen, Herbert Hellmann Allee 30, локація № 2 Deutschland, 79114, Freiburg im Breisgau, Obere Hardtstra?e 14, а також локація № 3 Deutschland, 79312, Emmendingen, Neubronnstra?e 28, та були взяти на облік Генеральним консульством України в м. Мюнхен Федеративної Республіки Німеччина, а також службою у справах дітей м. Фрайбург, які також виконують функції по опікунству дітей дитячого центру «Отчий Дім».

У квітні 2023 року посадові особи Київської обласної державної адміністрації отримавши відомості про те, що ОСОБА_50 з 24.02.2022 року по вказаний період свої функціональні обов`язки по посаді директора дитячого центру не виконує, її звільняють та призначають на посаду директора ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_41 . В подальшому у квітні 2023 року ОСОБА_52 під час перевірки наявності дітей на території Федеративної Республіки Німеччина, встановлює відсутність ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , та ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_40 , які являються дітьми сиротами. В подальшому через працівників дитячого центру «Отчий Дім» дізнається, що ОСОБА_55 та ОСОБА_56 перебувають на лікуванні чи навчанні у Сполучених Штатах Америки.

Після чого органом досудового розслідування встановлено, що працівниками дитячого центру «Отчий Дім» під керуванням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за грошову винагороду в сумі 30 000 доларів США, передали зазначених дітей невстановленим досудовим розслідуванням особам, які у свою чергу переправили останніх до Сполучених Штатів Америки та утримуються там місцевими жителями, зокрема за попередньою інформацією встановлено, що вищевказані брати Жеведі перетинали кордон Федеративної Республіки Німеччини до країн Сполучених Штатів Америки у супроводі лише громадянки США ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_42 , Feb 26, НОМЕР_1 , passport # НОМЕР_2 .

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 користуючись авторитетом в Управлінні у справах дітей, молоді та сім`ї міської державної адміністрації міста Фрайбург в Брайсгау (Stadt Freiburg im Breisgau Amt fur Kinder, Jugend und Familie Kommunaler Soziale Dienst Europaplatz 1, 790998 Freiburg i. Br.) отримали дозвіл на виїзд ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , ( ОСОБА_58 ) та ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_40 , ( ОСОБА_59 ) до Сполучених Штатів Америки у супроводі громадянки Сполучених Штатів Америки ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_42 , ІНФОРМАЦІЯ_43 , 1976 року народження, під приводом навчання та лікування.

Наразі точне місцезнаходження громадянина України ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_28 ( ОСОБА_58 ) та громадянина України ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_40 ( ОСОБА_59 ) невідоме, та останні оголошені у міжнародний розшук як безвісно зниклі особи.

Згідно допиту свідка ОСОБА_52 , остання зв`язалась з представником дітей ОСОБА_60 та ОСОБА_61 який повідомив, що діти потрапили на територію Сполучених Штатів Америки під приводом лікування, однак останні пройшовши медичний огляд отримали лікарський висновок як здорові.

Так, 05.09.2023 року, на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва було проведено санкціонований обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: лист із вих. №179 від 12.05.2023 року; відповідь Посольства України у Федеративній Республіці Німеччина, вх. №308 від 18.05.2023 року; відповідь Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім» від 10.05.2023 року №78; лист Генерального Консульства України в Мюнхені від 24.05.2023 року №61222/17-546-59740; лист Нацсоцслужба від 02.06.2023 року №00000201-5/15209-2023/22696; лист вих. №173 від 05.05.2023 року; лист вих. №176 від 08.05.2023 року; лист №172 від 05.05.2023 року; лист №180 від 12.05.2023 року; лист №189 від 19.05.2023 року, упаковано до спеціального сейф-пакету НПУ СУ ВУМ 2001012; особу справу дитини №0290771-II ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_44 та особову справу дитини №0290759- II ОСОБА_62 , ІНФОРМАЦІЯ_45 , упаковано до спеціального полімерного пакету та скріплено біркою.

Далі, слідчим СУ вилучені речі в ході обшуку визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, які самостійно або в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для документування протиправної діяльності та встановлення істини по кримінальному провадженню.

У зв`язку з цим у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що відшукані речі мають значення для досудового розслідування та в сукупності з іншими матеріалами, мають суттєве значення для встановлення істини, важливих обставин у кримінальному провадженні, можуть бути використані, як доказ під час судового розгляду і потребують подальшого дослідження при призначенні відповідних експертиз, допитах свідків та проведенні інших слідчих дій, в яких виникне необхідність.

На підставі викладеного, орган досудового розслідування просить слідчого суддю накласти арешт на майно виявлене та вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: лист із вих. №179 від 12.05.2023 року; відповідь Посольства України у Федеративній Республіці Німеччина, вх. №308 від 18.05.2023 року; відповідь Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім» від 10.05.2023 року №78; лист Генерального Консульства України в Мюнхені від 24.05.2023 року №61222/17-546-59740; лист Нацсоцслужба від 02.06.2023 року №00000201-5/15209-2023/22696; лист вих. №173 від 05.05.2023 року; лист вих. №176 від 08.05.2023 року; лист №172 від 05.05.2023 року; лист №180 від 12.05.2023 року; лист №189 від 19.05.2023 року, упаковано до спеціального сейф-пакету НПУ СУ ВУМ 2001012; особу справу дитини №0290771-II ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_40 , та особову справу дитини №0290759- II ОСОБА_62 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , упаковано до спеціального полімерного пакету та скріплено біркою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про накладення арешту з підстав наведених у ньому.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000308 від 12.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 358 КК України.

Уході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно виявлене та вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 серпня 2023 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 61-62).

Судом встановлено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, було вилучено під час обшуку, який відбувся 05.09.2023 року (а.с. 63-76).

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області від 05 вересня 2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000308 від 12.05.2023 року, зокрема: лист із вих. №179 від 12.05.2023 року; відповідь Посольства України у Федеративній Республіці Німеччина, вх. №308 від 18.05.2023 року; відповідь Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім» від 10.05.2023 року №78; лист Генерального Консульства України в Мюнхені від 24.05.2023 року №61222/17-546-59740; лист Нацсоцслужба від 02.06.2023 року №00000201-5/15209-2023/22696; лист вих. №173 від 05.05.2023 року; лист вих. №176 від 08.05.2023 року; лист №172 від 05.05.2023 року; лист №180 від 12.05.2023 року; лист №189 від 19.05.2023 року, упаковано до спеціального сейф-пакету НПУ СУ ВУМ 2001012; особу справу дитини №0290771-II ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_40 , та особову справу дитини №0290759- II ОСОБА_62 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , упаковано до спеціального полімерного пакету та скріплено біркою, що вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 77-78).

Пунктом 7 частини 1 статті 131 КПК України визначено арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування, слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання слідчого обґрунтовувалось тим, що відшукані речі мають значення для досудового розслідування та в сукупності з іншими матеріалами, мають суттєве значення для встановлення істини, важливих обставин у кримінальному провадженні, можуть бути використані, як доказ під час судового розгляду і потребують подальшого дослідження при призначенні відповідних експертиз, допитах свідків та проведенні інших слідчих дій, в яких виникне необхідність.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 5 ст. 171 ЦПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається із матеріалів поданого клопотання, майно було вилучено у ході обшуку 05.09.2023 року, клопотання направлено до суду засобами поштового зв`язку 07.09.2023 року.

Відтак, вимоги ч. 5 ст. 171 ЦПК України дотримано.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Суд враховує, що статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Зважаючи на наведені норми українського процесуального законодавства, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дослідивши матеріали поданого клопотання, проаналізувавши доводи та заперечення учасників судового засідання щодо необхідності накладення арешту на майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 12.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно виявлене та вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: лист із вих. №179 від 12.05.2023 року; відповідь Посольства України у Федеративній Республіці Німеччина, вх. №308 від 18.05.2023 року; відповідь Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім» від 10.05.2023 року №78; лист Генерального Консульства України в Мюнхені від 24.05.2023 року №61222/17-546-59740; лист Нацсоцслужба від 02.06.2023 року №00000201-5/15209-2023/22696; лист вих. №173 від 05.05.2023 року; лист вих. №176 від 08.05.2023 року; лист №172 від 05.05.2023 року; лист №180 від 12.05.2023 року; лист №189 від 19.05.2023 року, упаковано до спеціального сейф-пакету НПУ СУ ВУМ 2001012; особу справу дитини №0290771-II ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_40 , та особову справу дитини №0290759- II ОСОБА_62 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , упаковано до спеціального полімерного пакету та скріплено біркою.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1