Справа № 303/6655/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16.08.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 та

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/401/23, за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2023 року, задоволено частково клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором, у кримінальному провадженні №0000428, внесеному 02.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, вдівця, не працюючого, у порядку ст. 89 КК України не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за вищевказаною адресою без застосування електронного засобу контролю у період часу з 19 години по 07 годину наступної доби до 21 вересня 2023 року включно, з покладенням на нього таких обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження; утримуватися від спілкуванні зі свідками у кримінальному провадженні.

З матеріалів за клопотанням убачається, що до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу, яке, відповідно до ст. 12КК України, віднесено до тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. У клопотанні орган досудового розслідування посилається на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Вказаний ризик обґрунтовується і тим, що підозрюваний ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, офіційних джерел доходів, не одружений, родини та утриманців не має, що може свідчити про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Також існує ризик знищити чи сховати предмети кримінального правопорушення та докази підтверджуючі його вчинення, оскільки органом досудового розслідування встановлюється коло співучасників та місце, де ОСОБА_6 може зберігати інші боєприпаси чи зброю. Слідчий у клопотанні вказує і на наявність ризику продовження підозрюваним злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним поводженням зі зброєю та бойовими припасами. З огляду на вищенаведене, слідчий вважає, що є всі підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до ухвали слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. При розгляді клопотання слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, і яке, згідно з санкцією вказаної статті карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років. На переконання слідчого судді, наведені у клопотанні обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити чи сховати предмети кримінального правопорушення, продовжити злочинну діяльність або вчинити інше кримінальне правопорушення. Водночас, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив у сукупності всі обставини, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується посередньо, в порушенні громадського порядку помічений не був, раніше не судимий, відомостей про те, що ОСОБА_6 притягався до адміністративної відповідальності суду не надано, а також підозрюваний ОСОБА_6 неофіційно працює на будівництві. На переконання слідчого судді, прокурором не доведено наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що стосовно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 19 години по 07 годину наступної доби без застосування електронного засобу контролю, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання залишив поза увагою наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що існують всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Апелянт стверджує, що органом досудового розслідування слідчому судді надані достатні докази причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому діяння, у разі доведеності вини підозрюваному загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років. На думку апелянта, застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам. Вважає, що поведінка підозрюваного свідчить про те, що він не зацікавлений у з`ясуванні органом досудового розслідування всіх обставин кримінального провадження. Стверджує, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у силу специфіки своєї діяльності має велику кількість знайомих у різних сферах, може з`ясувати анкетні дані та місце проживання особи, залученої до конфіденційного співробітництва, тому ризик незаконного впливу на свідків є реальним. На підставі вищенаведеного, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрати запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в тому випадку, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, внесене 02.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється прокурорами Мукачівської окружної прокуратури.

Із журналу судового засідання убачається, що у розгляді клопотання брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник, адвокат ОСОБА_9 , що не свідчить про порушення права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у незаконному придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, а саме протоколами затримання та огляду місця події, довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів, на підставі яких 21.07.2023 винесено повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальні правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Разом із тим, на переконання апеляційного суду, обґрунтованим є і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити чи сховати предмети кримінального правопорушення, продовжити злочинну діяльність або вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність цих ризиків сторонами кримінального провадження також не оспорюється.

При цьому, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, ґрунтуються на припущеннях. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення до апеляційної скарги не додано будь-яких доказів, які б із достовірністю свідчили про наявність передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику, у зв`язку з чим апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині. Також апеляційний суд зазначає, що в клопотанні слідчого не вказується на наявність такого ризику.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти будь-яким із передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Погоджуючись із цим висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав обґрунтовану оцінку відомостям про особу підозрюваного, зокрема те, що підозрюваний відповідно до ст. 89 КК України не судимий, має місце реєстрації та постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, у порушенні громадського порядку помічений не був, неофіційно працює на будівництві.

Тому, доводи слідчого та прокурора про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати досудовому розслідуванню у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання будь-яким із передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_6 з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт у період часу з 19 год по 07 год, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, взявши до уваги вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, дійшов до належних висновків про часткове задоволення клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 19 год по 07 год, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Із урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що домашній арешт не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, наведеним у клопотанні, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не підтверджені жодними доказами, ґрунтуються виключно на припущеннях, а відтак і жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного такі процесуальні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження; утримуватися від спілкуванні зі свідками у кримінальному провадженні, - до 21 вересня 2023 року включно.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною обвинувачення не вказується.

Керуючись ст. ст. 176-181, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2023 року, якою частково задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000428, внесеному 02.07.2023 до ЄРДР, та обрано щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 , запобіжний захід - домашній арешт за адресою: в АДРЕСА_1 , без застосування електронного засобу контролю у період часу з 19 години по 07 годину наступної доби до 21 вересня 2023 року включно, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: