Справа № 487/3025/23
Провадження № 1-кс/487/1997/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000724 від 11.05.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000724 від 11.05.2023 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 12.07.2023.

В обґрунтування клопотання слідчий посилалася на обґрунтованість підозри за ч.1 ст. 162, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, на думку слідчого ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується фактом вчинення після особливо тяжкого злочину інших умисних злочинів; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні частково погодився з обставинами вчинення кримінальних правопорушень, викладених в повідомленні про підозру, посилаючись на те, що лише виконував накази командира ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він не має намірів переховуватися.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, врахувавши дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має на утриманні дитину-інваліда, постійне місце проживання, де проживає з матір`ю.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000724 від 11.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст.146, ч. 2 ст.190, ч. 1 ст. 162, ч.2 ст.15, п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 27.06.2023 затримано ОСОБА_5 .

28.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 146 КК України.

Також 28.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри: за ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до житла чи іншого володіння особи, незаконне проведення в них обшуку; ч. 4 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану; ч. 2 ст. 190 КК України - шахрайство, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; ч. 3 ст. 146 КК України - викрадення людини, а також незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, із застосуанням зброї, що спричинило тяжкі наслідк; ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 приблизно у березні-квітні 2023 року близько 10:00-11:00 год, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в порушення ч. 1 ст. 30 Конституції України, якою гарантується недоторканість житла чи іншого володіння особи, діючи умисно, з метою вторгнення до житла, всупереч волі законного власника, незаконно проникли до житлового приміщення - будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де незаконно провели обшук.

Крім того, ОСОБА_5 08.05.2023 близько 13:00 год спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, в порушення ч.1 ст. 30 Конституції України, якою гарантується недоторканість житла чи іншого володіння особи, діючи умисно, з метою вторгнення до житла всупереч волі законного власника, незаконно проникли до житлового приміщення - будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де незаконно провели обшук.

Крім того, ОСОБА_5 09.04.2023 близько 14:00 год, реалізуючи свій злочинний умисел, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , прибули до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_11 , тримаючи у руках предмет, зовні схожий на вогнепальну зброю, з метою подавлення волі потерпілого, підійшов до ОСОБА_16 , назвавшись представником військової розвідки, під приводом перевірки документів, незаконно проник на територію вказаного домоволодіння, після чого по рації надав вказівку заходити іншим особам. На виконання вказівки наданої ОСОБА_11 , на територію домоволодіння незаконно проникли ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які провели незаконний обшук у житлі та володінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 . На запитання ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо законних підстав такого обшуку ОСОБА_11 мотивував вказані дії наявністю у них певної інформації, яка потребує перевірки. Вказані дії потерпілий сприймав як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, оскільки у ОСОБА_11 при собі був предмет, схожий на автомат, який знаходився спереду на ремені та на якому він демонстративно тримав руки, що само по собі створювало небезпечну обстановку в розумінні потерпілих. Крім того, у ОСОБА_14 також був предмет, схожий на пістолет, який перебував у неї на стегновій частині правої ноги, у кобурі. Реалізуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, вчинили напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу, за попередньою змовою групою осіб, де, діючи умисно, з корисливих мотивів заволоділи майном, яке належить ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а саме: планшетом «Bravis», модель NP 725 3G White, ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , телефоном «Soni XPERIA» JST26I сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_3 , телефоном «Nomi» помаранчевого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_4 , телефоном «XIAOMI Redmi 4a», ІМЕІ: НОМЕР_5 , телефоном «SonyEricson Р990», сірого кольору, флеш-накопичувачем «SanDisk». Після вказаних дій покинули місце вчинення злочину у невстановленому напрямку та розпорядилися майном, яким заволоділи на власний розсуд.

ОСОБА_5 05.05.2023 близько 14:00 год, реалізуючи свій злочинний умисел, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, тримаючи у руках предмет, зовні схожий на вогнепальну зброю, з метою подавлення волі потерпілого ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проникли за вищезазначеною адресою, де незаконно провели обшук, тим самим реалізовували спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, вчинили напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, де діючи умисно, з корисливих мотивів вчиняв дії, направлені на заволодіння майном потерпілої. Проте з невстановлених досудовим слідством причин майном потерпілого не заволоділи.

Після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 поїхали у невстановленому напрямку.

ОСОБА_5 06.05.2023 в першій половині дня, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та двома невстановленими досудовим слідством особами, де проживає ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за усною домовленістю з якою, провели у будинку незаконний обшук, після чого, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливою метою, шляхом обману, який виразився у введенні ОСОБА_19 в оману під приводом перевірки, заволоділи майном, яке належить останній, а саме: мисливською рушницею НОМЕР_6 , серія У(лат.) номер НОМЕР_7 , 1962 р.в., 16 калібру; мисливською рушницею ТОЗ63 серія Ш (лат.) номер 18171980р.в., 16-калібру; цифровим фотоапаратом синього кольору; портативним DVD програвачем марки «PHILIPS», після чого поїхали з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись надалі майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_20 , за попередньою змовою з ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , в порушення гарантованих положень ст.ст. 29, 33 Конституції України і ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», 10.05.2023 приблизно о 22:00 год спільно з ОСОБА_21 та ОСОБА_15 приїхали на автомобілі Opel з невстановленим реєстраційним номером, за кермом якого був ОСОБА_15 , за місцем проживання ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_5 , де ОСОБА_21 зайшов у будинок до потерпілого та запропонував йому сісти у вказаний автомобіль, на що останній погодився, оскільки особи, які перебували в автомобілі, демонстрували зброю та фізичну перевагу, що ОСОБА_20 розцінював як реальну загрозу своєму життю. Одразу після того як ОСОБА_20 , отримавши пропозицію від вказаних осіб сісти у вказаний автомобіль, погодився, останні, всупереч волі ОСОБА_20 , почали його перевозити. Рухаючись по вул. Морпіха Санька Сергія у с. Станіслав, Херсонського району, Херсонської області навпроти будинку №48 вони зупинились біля автомобіля «Daewoo Lanos», з державною реєстрацією НОМЕР_8 , в якому знаходились ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_22 , і продовжили незаконне перевезення потерпілого. ОСОБА_20 перевезли на відкриту місцевість, розташовану за с. Станіслав, Херсонського району, Херсонської області, де ОСОБА_5 наніс ОСОБА_20 в область шиї позаду два удари прикладом невстановленого в ході досудового розслідування предмета, схожого на автомат, від чого останній відчув різкий біль в області нанесення удару та впав на коліна. Далі ОСОБА_5 та не встановлена в ході розслідування особа взяли потерпілого під руки та потягнули до бетонної конструкції у виді заглиблення для збирання води, куди його зіштовхнули.

В цей час ОСОБА_5 , виходячи за межі спільної домовленості учасників вчинення цього кримінального правопорушення, яким він наперед не повідомив про свої наміри, переслідуючи раптово виниклий умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_20 , скинув предмет, схожий на гранату, який вибухнув.

Потерпілий просив припинити зазначені дії, однак ОСОБА_5 скинув ще один предмет, схожий на гранату, який також вибухнув. Оскільки ОСОБА_5 був впевнений в тому, що спричинив смерть ОСОБА_20 , поїхав з місця вчинення злочину спільно з ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , а потерпілий самостійно вибрався з бетонної конструкції та вчасно звернувся за допомогою. В результаті протиправних дій ОСОБА_20 , відповідно до довідки КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР від 11.05.2023, заподіяні тілесні ушкодження у вигляді множинних вогнепальних осколкових сліпих поранень обличчя, тулуба, правої верхньої та обох нижніх кінцівок, перелом лівого скуло-орбітального комплексу та кісток носа, перелом фаланг першого пальця лівої стопи.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_20 11.05.2023; у довідці КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР від 11.05.2023 про госпіталізацію ОСОБА_20 ; протоколі огляду місця події від 11.05.2023; протоколах допиту потерпілого ОСОБА_20 від 11.05.2023 та 19.05.2023; протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_20 19.05.2023; протоколах допиту свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ; протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_20 від 22.05.2023 та свідку ОСОБА_26 від 19.05.2023; протоколі обшуку від 27.06.2023; протоколах допиту потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 та пред`явлення вказаним потерпілим особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2023; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімком підозрюваному ОСОБА_21 від 27.06.2023; протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_15 та пред`явлення останньому особи для впізнання за фотознімками від 27.06.2023.

Зазначені докази повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні відразу двох особливо тяжких злочинів (ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України), наслідком вчинення одного з яких стало заподіяння ушкоджень здоров`ю людини, санкція статті яких передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

Крім того, підозрюваному загрожує покарання за вчинення нетяжких злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 190 КК України, та позбавлення волі до 10 років за тяжкий злочин, за ч. 3 ст. 146 КК України.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, слідчий суддя переконаний, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, існує і є обґрунтованим.

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, тяжкість кримінального правопорушення свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Ризик втечі також має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Підозрюваний ОСОБА_5 має зв`язки серед військових формувань, члени яких можуть сприяти йому в підшукуванні місць для переховування.

Підозрюваний хоча і одружений, має на утриманні малолітню дитину-інваліда, проте останні проживають на даний час за межами України, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків у підозрюваного за місцем постійного проживання.

В судовому засіданні встановлено існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема майно, яке було вилучено ним під час проведення "обшуків" у потерпілих, і місце знаходження якого на даний час слідству невідомо.

Слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України: підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи спосіб вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 - із застосуванням насильства і зброї. Крім того, ще не всі свідки допитані через встановлення їх місцезнаходження.

Також доведено існування й ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи багатоепізодність його протиправної діяльності, відсутність постійного, легального джерела доходу.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя також враховує дані про особу обвинуваченого, зокрема, що він має постійне місце проживання, не працює, одружений, на його утриманні перебуває дитина, 2015 року народження; підозрюваний раніше не судимий, має задовільний стан здоров`я.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з огляду на обставини кримінального провадження, характер та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 , зокрема, це злочини, які посягають на власність та життя людини, яке, відповідно до ст. 3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, багатоепізодність протиправної діяльності підозрюваного у період воєнного стану, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню. До підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 12.07.2023 року, з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор". Жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 12.07.2023 року, з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор".

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 30.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1