Справа №127/7678/22
Провадження №1-кп/127/192/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

спеціаліста ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 14 березня 2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000143 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, незаконно придбав наркотичний засіб обіг, якої заборонено канабіс, який надалі зберігав при собі.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, 13 березня 2022 року, незаконно зберігаючи його при собі та перебуваючи біля будинку № 3, що по вулиці Матроса Кошки у місті Вінниці, близько 20 години 30 хвилин, був помічений і зупинений працівниками УКР ГУНП у Вінницькій області. На запитання працівників поліції про наявність заборонених речовин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на зберігання наркотичних засобів, будуть викриті, повідомив, що у нього при собі наявний наркотичний засіб, обіг якої заборонено канабіс, який знаходиться при ньому.

В ході проведення огляду місця події 13 березня 2022 року, в період часу з 21 години 22 хвилин до 21 години 28 хвилин, ОСОБА_4 , за добровільною письмовою згодою видав два поліетиленових пакета з речовиною рослинного походження, скляну ємкість та чашку з речовиною рослинного походження, а також видав пластикову ємкість з речовиною рослинного походження, яка розташовувалась у внутрішній кишені куртки з лівого боку, загальна маса речовини рослинного походження відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-22/2972-НЗГТРАП від 18.03.2022 року становить 265,84 г, в якій міститься наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальна маса канабісу становить - 265,84 г.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 (редакція від 05.12.2012) «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів таблиця 1, список 1) канабіс, віднесено до наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, вага вилученої у ОСОБА_4 наркотичної речовини, обіг якої заборонено - канабіс становить 265,84 г та відноситься до невеликих розмірів.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та звільнення останнього від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 добровільно пройшов курс лікування, маючи на меті вилікуватись від наркоманії, а не ухилятись в такий спосіб від кримінальної відповідальності, знаходився на стаціонарному лікуванні, долучивши до матеріалів кримінального провадження відповідну довідку із КНП « ЦТЗ «Соціотерапія» Вінницької обласної ради. від 25.07.2022 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що він дійсно вчинив дане правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, однак на даний час став на шлях виправлення та пройшов курс лікування з метою позбутися залежності. Просив суд задовольнити клопотання захисника та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні лікар ОСОБА_6 суду повідомив, що дійсно ОСОБА_4 звернувся до лікаря, щоб пройти курс лікування, оскільки останній має залежність від вживання наркотиків. ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні, яке дало позитивний результат та на даний час лікування ОСОБА_4 не потребує. Також, лікар зазначив, що діагноз наркоманія і розлади психіки та поведінки є тотожними поняттями, однак за різними класифікаціями. Так, поняття наркоманія було зазначено в попередній редакції класифікацій хвороб, а згідно нової статистичної класифікації хвороб і проблем пов`язаних зі здоров`ям 10-го перегляду (МКХ-10) має назву розлади психіки та поведінки.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Заслухавши заявлене стороною захисту клопотання, думки учасників судового провадження з приводу зазначеного клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 44 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною. Особа, хвора на наркоманію, - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».

Залежність від психоактивних речовин (наркотиків) - це хронічне захворювання, що проявляється в непереборному бажанні вживати наркотичні речовини, незважаючи на негативні соціально-медичні наслідки.

Міжнародна статистична класифікація хвороб і проблем пов`язаних зі здоров`ям 10-го перегляду (МКХ-10) прийнята 43-ю Всесвітньою асамблеєю охорони здоров`я 1.01.1993 і є основним нормативним документом при вивченні стану здоров`я населення в країнах членах всесвітньої організації охорони здоров`я, введена для застосування наказом МОЗ України від 08.10.1998 №297. Періодично переглядається під керівництвом ВООЗ. Складається з 21-го розділу, кожен з яких містить підрозділи з кодами хвороб і станів. Клас V, починаючи з коду F00 по F99 включно, включає «Розлади психіки та поведінки». З F10 по F19 включає «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин». F12 - це розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіоїдів; F12.1 - це згубне вживання канабіоїдів. Таким чином, МКХ-10 не передбачає встановлення такого діагнозу як «наркоманія».

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» звільняється від кримінальної відповідальності на підставі частини 4 статті 309 КК України за дії, передбачені частиною 1 цієї статті, винна особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії. Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 24 зазначеної Постанови, за змістом норм, передбачених ч. 4 ст. 307 та ч. 4 ст. 309 КК України, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

Добровільним у контексті ч. 4 ст. 309 КК України слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. На переконання суду, для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки відповідний діагноз в такої особи може бути встановлено вперше.

Крім того, норма ч. 4 ст. 309 КК України за своїм характером є заохочувальною. Законодавець, формулюючи умови для звільнення від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, ставив ціль вилікувати особу від залежності від таких наркотичних чи психотропних речовин. Тому, звернення особи до лікувального закладу навіть під час судового розгляду досягає тих цілей, для яких конструювалася ця норма.

Покарання залежної від наркотичних чи психотропних речовин особи, незалежно від того, звернулася вона для такого лікування вперше чи вже проходила курс лікування, перебувала на відповідному обліку до внесення відомостей до ЄРДР у цьому провадженні чи ні, не повинно бути пріоритетним та превалювати над ціллю вилікувати особу.

Крім того, законодавець не обмежив застосування ч. 4 ст. 309 КК України фактом перебування до вчинення цього кримінального правопорушення на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини.

Причини, які були визначальними для прийняття рішення про звернення до лікувального закладу з метою пройти лікування від наркотичної залежності, можуть бути різними. Однак ключовим є добровільне прийняття рішення особою, яка має таку залежність щодо необхідності такого лікування. При цьому, причини, які передували зверненню особи до лікувального закладу для проходження такого лікування, не повинні перекреслювати сам факт такого звернення та ставити під сумнів добровільність як таку.

Законодавець визначає поняття та підстави примусового лікування осіб, хворих на наркоманію (ст. 16 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»). Будь-яке інше звернення для лікування від наркоманії є добровільним. Суд не може встановлювати додаткові умови для констатації факту добровільності.

Для прийняття об`єктивного рішення з приводу можливості задоволення заявленого стороною захисту клопотання, судом також досліджено характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_4 .

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно.

Згідно довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», вих. №53 від 25.07.2022, історії хвороби №1069, ОСОБА_4 знаходився на добровільному стаціонарному лікуванні з 15.07.2022 по 25.07.2022 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіоїдів з шкідливими наслідками. Пацієнт виписаний з відділення по завершені лікування.

Сукупність досліджених доказів у справі свідчить, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, яке кваліфіковане як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Розглянувши заявлене стороною захисту клопотання, врахувавши думки учасників кримінального провадження, показання спеціаліста ОСОБА_6 , який був лікуючим лікарем ОСОБА_4 та в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_4 дійсно має ознаки наркотичної залежності внаслідок вживання канабіоїдів і на даний момент у нього перша стадія захворювання, а також враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, має позитивну характеристику за місцем проживання, а також те, що він добровільно звернувся до медичного закладу для лікування від наркоманії, в чому суд не має сумніву, суд приходить до переконання, що клопотання сторони захисту слід задовольнити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, закривши кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

У відповідності до ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта: №СЕ-19/102-22/2972-НЗПРАП від 18.03.2022 становить 1716,20 грн.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до положень статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 309 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 284-286, 288, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 , задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено 14 березня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 1716 грн. 20 коп.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2022 року (№127/6016/22) на майно, а саме: два поліетиленових пакета, скляну ємність та пластикову ємність із речовиною рослинного походження, скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- два поліетиленових пакета, скляну ємність та пластикову ємність із речовиною рослинного походження канабіс, які поміщено до спец. пакету «Експертна служба» №5284176, та передано до камери зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя: