У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000743 за апеляційною скаргою прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 лютого 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баштанка, із вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

-обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 лютого 2023 року кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення №0000743 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Вважає, що оскаржуване рішення не ґрунтуються на законі, а тому підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Вказав, що за висновками суду першої інстанції в судові засідання, призначені на 21.12.2022 на 13.00 год. та на 09.02.2023 на 13.00 год. належним чином повідомлений потерпілий ОСОБА_8 не з`явився, причин неявки не повідомив, будь-яких заяв до суду не подавав.

Зазначив, що судом першої інстанції прийнято рішення про закриття кримінального провадження через повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом у інший спосіб), що розцінено судом як відмову від обвинувачення.

Вказав, що прокурор у суді першої інстанції не відмовлявся від підтримання державного обвинувачення, у зв`язку з чим відсутня і постанова про таку відмову, як того вимагають правила ч. 1 ст. 340 КПК України.

Вважає, що викладене вище унеможливлює в даному випадку застосування ч. 6 ст. 340 КПК України та закриття судом кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що участь потерпілого в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення є обов`язковою, а повторна неявка потерпілого за викликом суду у справі приватного обвинувачення прирівнюється до його відмови від обвинувачення, що у свою чергу, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

В даному випадку потерпілий, будучи неодноразово повідомлений засобами поштового зв`язку про час та місце підготовчого судового засідання, жодного разу до суду не з`явився, протягом тривалого часу жодного інтересу до справи не виявив, причин своєї неявки до суду не повідомив.

Тому суд дійшов висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України, яке не стосується кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, підлягає закриттю у зв`язку з фактичною відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу залишити без змін.

Потерпілий ОСОБА_9 був належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, про що свідчить зворотнє повідомлення, що повернулось на адресу суду, однак до апеляційного суду не з`явився. Клопотань про особисту участь під час апеляційного розгляду, заперечень або повідомлень про поважність причин його неприбуття до суду від нього не надходило. Його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд встановив таке.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що у призначені на 21.12.2022 на 13.00 год. та на 09.02.2023 на 13.00 год. судові засідання потерпілий ОСОБА_8 , який був належним чином повідомлений, не з`явився, причин неявки не повідомив, будь-яких заяв до суду не подавав.

У зв`язку з чим, судом прийнято рішення про закриття кримінального провадження через повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом у інший спосіб), а тому суд прирівняв таку поведінку потерпілого до відмови від приватного обвинувачення.

З цими висновками апеляційний суд не погоджується, з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник, відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Правила відмови від підтримання державного обвинувачення встановлено ч. 1 ст. 340 КПК України, згідно якої якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він після виконання вимог статті 341 цього Кодексу повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення і викласти мотиви відмови у своїй постанові, яка долучається до матеріалів кримінального провадження. Копія постанови надається обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Також норми ст. 340 КПК України регламентують подальшу процедуру розгляду кримінального провадження внаслідок відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення, зокрема:

- головуючий роз`яснює потерпілому його право підтримувати обвинувачення в суді;

- якщо потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді, головуючий надає йому час, необхідний для підготовки до судового розгляду, а кримінальне провадження за відповідним обвинуваченням набуває статусу приватного і здійснюється за процедурою приватного обвинувачення.

Частиною 6 статі 340 КПК передбачено, що повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом у інший спосіб), без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття після настання обставин, передбачених у частинах другій і третій цієї статті, прирівнюється до його відмови від обвинувачення і має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням.

Однак, ст. 340 КПК України викладена законодавцем у певній послідовності і це означає, що одній дії повинна передувати інша, з огляду на що суд вправі застосувати положення ч. 6 ст. 340 КПК України лише після відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення.

Проте матеріали цього кримінального провадження свідчать, що прокурор у суді першої інстанції не відмовлялася від підтримання державного обвинувачення.

Не містять матеріали кримінального провадження й постанови про таку відмову, як того вимагають вимоги ч. 1 ст. 340 КПК України.

Безумовно, кримінальне провадження щодо кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України за правилами КПК України може бути розпочато лише за заявою потерпілого (ч. 1 ст. 477 КПК України). Однак застосуванню ч. 6 ст. 340 КПК України повинна передувати відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення, оскільки без такої, навіть за умови неявки потерпілого у судові засідання, не можна вважати, що кримінальне провадження набуло форми приватного і прирівнювати таку неявку до відмови від обвинувачення. Адже відповідне обвинувачення набуває статусу приватного і здійснюється за процедурою приватного обвинувачення, якщо потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді.

Однак таких обставин у цьому кримінальному провадженні судом першої інстанції не встановлено.

Водночас у цьому кримінальному провадженні суд першої інстанції залишив поза належною увагою положення ст. 325 КПК України, згідно з якої, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції в повній мірі не забезпечив належного розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .

Суд вважає, що за такого судове рішення не можна вважати законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на наведене, в даному кримінальному провадженні встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачені ч. 1 ст. 412 КПК України.

Враховуючи положення ст. 9 ч. 6 КПК України та порушення судом першої інстанції загальних засад кримінального провадження - законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів, і у доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивність (п. п. 2, 15, 19 ч. 1 ст. 7 КПК України), ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

За результатами нового судового розгляду суду слід ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону, в тому числі, слід перевірити доводи, зазначені в апеляційній скарзі.

За такого, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки містить вимогу про скасування ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 , скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10