ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/4504/22 (1-кс/953/2103/23)
Провадження № 11-сс/818/487/23 Суддя доповідач ОСОБА_1
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22 березня 2023 року, якою задоволено клопотання заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000416 від 02.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваної ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу захисник посилався на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та не відповідає фактичним обставинам справи. Вважає, що ОСОБА_7 не має статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні. Вказує на відсутність обґрунтованості підозри. Слідчий суддя не аналізував докази, які є наявними у цьому провадженні. Зазначає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий суддя, є недоведеними. Також вказує, що слідчий суддя не врахував обставини, які позитивно характеризують ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим управлінням ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2022 за №0000416 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

09 березня 2023 року складено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, яке, відповідно до вимог ст.ст. 135, 278 КПК України, вручено під розписку житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання ОСОБА_7 - ТОВ «ЖЕК Затишок», за адресою: АДРЕСА_1, у зв`язку із чим ОСОБА_7 вважається таким, як належним чином повідомлений.

20.03.2023 заступник начальника відділу слідчого управління ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання посилався на те, що 13.03.2023 року з метою виклику ОСОБА_7 до СУ ГУНП в Харківській області, відповідно до вимог ст.ст. 278, 111, 133, 135, 136 КПК України житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання ОСОБА_7 - ТОВ «ЖЕК Затишок» електронною поштою направлено повістки про виклик підозрюваного на 17.03.2023, 18.03.2023 та 20.03.2023 для їх вручення останньому згідно вимог діючого законодавства.

У призначений час ОСОБА_7 за викликами не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив, у зв`язку з чим 20.03.2023 року ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, про що винесено відповідну постанову.

Разом з тим, згідно з листом адміністрації Державної прикордонної служби України від 24.02.2023 № 23/8201/23-Вих, згідно з яким ОСОБА_7 27.04.2022 о 21.05 год. перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Порубне» у напрямку «Виїзд» та до теперішнього часу на територію України не повернувся.

09.03.2023 року у вказаному провадженні ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Посилався на існування ризиків, передбачених п.п.1,2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Посилається на докази, які доводять обґрунтованість підозри. Також посилався на тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, за який у разі визнання його винним передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Вважав, що запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав доведеними та встановив існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваної: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; потерпілих, інших підозрюваних у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КПК України.

Слідчий суддя, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 особливо-тяжкого кримінального правопорушення; покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, відомості про особу підозрюваного, вважав, що застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому обрав підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо існування ризиків передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість запобігання спробам підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; потерпілих, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів або незаконно впливати на інших учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

Перевіряючи доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та відомості про особу підозрюваного.

Зокрема, згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні.

Згідно відомостей про особу підозрюваного вбачається, що він має місце реєстрації, раніше не судимий.

Враховуючи підвищену суспільну небезпечність дій, інкримінованих підозрюваному, згідно підозри та усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, є ймовірність того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; потерпілих у кримінальному провадженні.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_7 , а саме заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо-великих розмірах що свідчить про наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права власності фізичних осіб, внаслідок чого вказані обставини викликають суспільний інтерес, що вочевидь впливає на питання щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваної іншого більш м`якого запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Поряд з цим, наявність постанови про оголошення підозрюваного ОСОБА_7 у міжнародний розшук (арк.140), поза розумним сумнівом доводить існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, що було враховано слідчим суддею суду першої інстанції, з чим безумовно погоджується і колегія суддів.

Крім того, 09 березня 2023 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Аналізуючи зміст підозри, колегія суддів дійшла висновку, що це повідомлення відповідає вимога ст. 277 КПК України. Також слід зазначити, що ця підозра будь-ким не оскаржувалась та будь-яким процесуальним рішенням не скасована.

Обґрунтованість підозри підтверджується доказами, які містяться в матеріалах провадження, а саме: звернення ОСОБА_10 із заявою про вчинення злочину; протокол допиту потерпілого, протоколи допиту свідків, протокол огляду місця події, протокол обшуку, протокол тимчасового доступу до речей і документів, протокол огляду предметів, лист державної прикордонної служби України.

Відповідно до положень ч.6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Як слушно зазначив слідчий суддя суду першої інстанції, враховуючи наявність ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за які передбачене покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, те що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук та буде продовжувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просив скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного, його вік та сімейний стан. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_7 іншого, менш суворого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22 березня 2023 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді