Справа № 944/3830/23
Провадження №1-кп/944/956/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2023м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 червня 2023 року за № 0000301, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Селичівка Баришівського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

в кінці травня 2023 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_2 достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно вимог Указу Президента України № 254/2023 від 01 травня 2023 року продовжено строк дії воєнного стану, а також мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, з метою подальшого особистого використання документу під час перетину державного кордону України, а саме отримання права на виїзд за межі території України, перебуваючи за місцем фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись прямим умислом спрямованим на підроблення офіційних документів посвідчення № НОМЕР_1 від 06 травня 2022 року, розпорядження №36-к від 06 травня 2022 року «про призначення спеціалістом ІІ категорії відділу по забезпеченню діяльності Білогородської сільської ради», наказ №245-в від 31 травня 2023 року «про службове відрядження», розпорядження №246-в від 31.05.2023 «про службове відрядження», тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 12 травня 2021 року та посвідчення № НОМЕР_1 від 08 лютого 2023 року «про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час», використовуючи реквізити «Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області» та « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, умисно виготовив вищевказані документи, а саме внісши: до посвідчення № НОМЕР_1 від 06 травня 2022 року, завідомо недостовірні відомості, про те, що він являється спеціалістом ІІ категорії відділу по забезпеченню діяльності Білогородської сільської ради, крім цього, внісши до розпорядження №36-к від 06 травня 2022 року, недостовірні відомості про призначення його спеціалістом ІІ категорії відділу по забезпеченню діяльності Білогородської сільської ради, крім цього, внісши до наказу №245-в від 31 травня 2023 року та розпорядження №246-в від 31 травня 2023 року, недостовірні відомості про службове відрядження за кордон, крім цього, внісши до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 12 травня 2021 року, недостовірні відомості про те, що він являється непридатним до військової служби в мирний час, та обмежено приданий у військовий час, а також, внісши до посвідчення № НОМЕР_1 від 08 лютого 2023 року «про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час», недостовірні відомості про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час, та проставив підпис посадової особи, що надає право виїзду за кордон на період дії правового режиму воєнного стану, що відповідно документально підтверджено.

Таким чином, ОСОБА_2 здійснив підроблення іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України.

В подальшому, 02 червня 2023 року близько 22:00 год. ОСОБА_2 ,усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись прямим умислом спрямованим на використання завідомо підроблених документів, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що посвідчення № НОМЕР_1 від 06 травня 2022 року, розпорядження №36-к від 06 травня 2022 року, наказ №245-в від 31 травня 2023 року, розпорядження №246-в від 31 травня 2023 року, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 12 травня 2021 року та посвідчення № НОМЕР_1 від 08 лютого 2023 року, видані на його ім`я, є підробленим та містить завідомо недостовірні відомості, перебуваючи в пункті пропуску «Краківець», що розташований по вул. М. Вербицького, 54 в смт. Краковець, Яворівського району Львівської області, використав вищевказані завідомо підроблені документи шляхом їх пред`явлення та надання інспектору державної прикордонної служби України ОСОБА_3 , з метою подальшого перетину державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_2 здійснив використання завідомо підробленого документа, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

Як вбачається з обвинувального акта та доданих до нього матеріалів, письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , складеної у присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

В обвинувальному акті прокурором ОСОБА_5 викладено клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків повністю доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, як підроблення інших офіційних документів, які видаються та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і які надають права та звільняють від обов`язку, з метою його використання, та за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, як використання завідомо підроблених документів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання, передбачені до ст. 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є призначення йому угодженого між сторонами покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень, за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, якою передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень.

Крім того, постановою дізнавача СД Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області від 03 червня 2023 року визнано речовим доказом: посвідчення № НОМЕР_1 від 06 травня 2022 року, розпорядження №36-к від 06 травня 2022 року, наказ №245-в від 31 травня 2023 року, розпорядження №246-в від 31 травня 2023 року, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 12 травня 2021 року та посвідчення № НОМЕР_1 від 08 лютого 2023 року, видані на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно з нормами ч. ч. 1, 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що зазначені речові докази слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 358 та частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України, та призначити покарання:

за частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок;

за частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Речові докази, а саме: посвідчення № НОМЕР_1 від 06 травня 2022 року, розпорядження №36-к від 06 травня 2022 року, наказ №245-в від 31 травня 2023 року, розпорядження №246-в від 31 травня 2023 року, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 12 травня 2021 року та посвідчення № НОМЕР_1 від 08 лютого 2023 року, видані на ім`я ОСОБА_2 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених у ч. 1 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1