Справа № 645/4340/23
Провадження № 1-кп/645/273/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000863 від 05.07.2023 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Дмитрівка Новоайдарського району Луганської області, громадянина України, який має базову середню освіту, не одружений, на утриманні осіб не має, є інвалідом 2 групи, працює продавцем нічної зміни у магазині «Посад», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає та зареєстрований як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 01.07.2023 р., приблизно о

21 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, поблизу буд. № 10 по вул. Ощепкова у м. Харкові, у кущах, на землі, підібрав бойовий припас військового призначення - гранату М67, після чого діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, залишив його собі, тим самим придбав бойовий припас без передбаченого законом дозволу, після чого діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу переніс вказаний бойовий припас при собі до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу став зберігати вказаний бойовий припас у спальній кімнаті, під ліжком.

04.07.2023 р., приблизно о 21 годині 53 хвилини, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу приніс при собі вказаний бойовий припас - гранату М67, до ділянки місцевості поблизу магазину «Посад» за адресою:

м. Харків, вул. Ощепкова, 14/22, де 05.07.2023 р., приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після тривалих умовлянь ОСОБА_5 отримав від останнього вказаний бойовий припас та у подальшому видав його працівникам ВП № 2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , приблизно у період часу з 21 години 53 хвилин 04.07.2023 р. по 00 годину 30 хвилин 05.07.2023 р., знаходячись у громадському місці, поблизу магазину «Посад» за адресою: м. Харків, вул. Ощепкова, 14/22, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві елементарні правила поведінки, з особливою зухвалістю, не реагуючи на прохання співробітників поліції, які прибули на виклик, щодо припинення противоправних дій, тривалий період часу утримував у руці предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень - гранату М67, яка належить до категорії бойових припасів військового призначення, без чеки, приведену ним у бойову готовність, при цьому виказував погрози її застосування, що створило реальну небезпеку для життя та здоров`я оточуючих, спричинило передчасне закриття вищевказаного магазину «Посад», перекриття руху автомобільного транспорту та обмеження руху місцевих мешканців по пішохідним доріжкам поряд з місцем події.

Противоправні дії ОСОБА_5 були припинені, очевидцем подій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який після тривалих умовлянь ОСОБА_5 отримав від останнього вказаний бойовий припас - гранату М67 та у подальшому видав її працівникам ВП № 2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України.

23.08.2023 року між прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди, ОСОБА_5 зобов`язався повністю та беззастережно визнати свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення під час судового провадження.

При цьому сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 , з урахуванням обставини, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття, а також даних про особу обвинуваченого, буде призначене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, із звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, строк якого визначить суд та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні 25.08.2023 року просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку учасників підготовчого провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, дослідивши наявні матеріали судової справи та кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно вимог ч. 5 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, є тяжкими злочинами.

Отже, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю беззаперечно визнає вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, та погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та закону, зокрема ст. ст. 63, 65, 263, 296 КК України, та інтересам суспільства. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263 КК України, а саме - носіння, зберігання та придбання бойового припасу без передбаченого законом дозволу, та ч. 4 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій, про що зазначено стороною обвинувачення в ході судового розгляду, виходячи з поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , згідно ч. 1 ст. 67 КК України, судом визнається вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання про затвердження угоди, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює продавцем нічної зміни у магазині «Посад», є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_2 від 15.08.2023 р., у періоди часу з 20.11.2017 по 20.11.2020 та 23.04.2021 по 07.09.2022 проходив військову службу у ЗС України, 05.06.2022 під час відбиття збройного нападу, в наслідок обстрілу артилерії та танка Збройних сил Російської Федерації, захисту Батьківщини в населеному пункті Красногорівка Донецької області отримав мінно-вибухову травму, вогнепальне осколкове сліпе радіальне проникаюче поранення лівої півкулі мозочка з вихідним отвором у лівій потиличній ділянці та стороннім тілом металевої щільності у лівій півкулі мозочку, забій головного мозку ІІІ ст. з геморагічними вогнищами забою у раневому каналі, у зв`язку із чим наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 06.09.2022 № 158-РС звільнений у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», раніше не судимий, його щире каяття, а також беззастережне визнання ним своєї винуватості, беручи до уваги інтереси суспільства, враховуючи вік обвинуваченого, стан здоров`я та інші обставини, що його характеризують.

Метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України, є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевказані обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставину, що обтяжує покарання, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 23.08.2023 р. та призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, із звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Такий вид покарання, на переконання суду, не суперечить інтересам суспільства, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи № 20849 від 06.07.2023 р., вартістю 3823,68 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.07.2023 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.09.2023 р. з визначенням розміру застави - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень.

11.07.2023 року ОСОБА_5 звільнений з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» у зв`язку з внесенням застави.

Суд не вбачає підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.08.2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000863 від 05.07.2023 р., укладену між прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців;

- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк поперереднього ув`язненння за період з 05.07.2023 р. по 11.07.2023 р., з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави.

Процесуальні витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи № 20849 від 06.07.2023 р., вартістю 3823,68 грн., стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази:

- корпус ручної гранами М67 з маркуванням «НОМЕР_4», запал ручної гранати М213 з маркуванням «НОМЕР_5», які знаходяться у камері схову вогнепальної зброї та боєприпасів ВП №2 Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області - знищити;

- складний ніж, що перебуває у камері схову речових доказів ВП №2 Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом того ж строку з дня вручення йому копії судового рішення.

Згідно ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1