УХВАЛА

31 липня 2023 року

м. Київ

справа №545/1442/22

провадження №51-4524ск23

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянула касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада

2022 рокута ухвалу Полтавського апеляційного суду 12 червня 2023 року, ухвалених щодо нього,і

встановила:

у касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.

Так, із змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник заперечує законність його засудження, при цьому останнім не наводиться обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 КПК України є істотними і тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвалених судових рішень на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.

Окрім цього, заперечуючи законність свого засудження скаржник у скарзі не наводить обґрунтування неправильного застосування судами закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою обов`язкове скасування оспорюваних рішень на підставі, передбаченій п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення ст. 413 цього Кодексу.

Також не вказує й на конкретні порушення вимог закону, які, на його думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку за доводами його апеляційної скарги, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК України, а відтак, й немає обґрунтування незаконності ухвали цього суду.

Посилаючись на суворість призначеного покарання, засуджений не наводить доводи на обґрунтування явної несправедливості призначеного покарання з огляду на тяжкість вчиненого злочину, обставини скоєннята дані про особу засудженого з урахуванням положень ст. 414 КПК України та приписів статей 50, 65 КК України.

Так, п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка її подає. Ці вимоги мають узгоджуватися із положеннями ст. 436 КПК України, відповідно до якої суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Однак, висловлене у касаційній скарзі прохання скаржником не сформульоване належним чином.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак жодних застережень щодо цієї обставини скарга засудженого не містить.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Також суд вважає за необхідне згідно з приписом ст. 20 КПК України роз`яснити засудженому його право на кваліфіковану правову допомогу.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК) засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02 червня 2011 року № 3460-VI (далі - Закон № 3460-VI) право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою ст.13 цього Закону (в тому числі захист і складання документів процесуального характеру).

Захист, складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, за зверненням такої особи або за ухвалою суду забезпечують Регіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги (підпункт 2 пункту 8 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від

2 липня 2012 року № 967/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від

24 травня 2016 року № 1487/5).

Таким чином, для засуджених до покарання у виді позбавлення волі на час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили і за якими таким особам було призначене відповідне покарання, законом встановлено гарантії їх права на правову допомогу.

Тому для одержання правової допомоги під час складання документів процесуального характеру засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, за змістом статей 110 і 113 КВК вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, колегія суддів

постановила:

касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2022 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду12 червня 2023 року, ухвалених щодо нього, залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3