ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20171/21

Провадження № 11-кп/4820/346/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000670 від 29.06.2021, за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2023 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2023 року задоволено частково заяву представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 про відшкодування судових витрат, понесених на правову допомогу. Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 понесені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2000 гривень.

Своє рішення суд мотивував своє рішення тим, що розмір витрат на правничу допомогу, визначений представником потерпілого 20000 грн., хоч і є документально обґрунтованим, однак не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить ухвалу змінити, прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити заяву його представника адвоката ОСОБА_5 , стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_6 заявлені витрати на правову допомогу в розмірі 20000 грн.

Вказує, що підтвердження факту здійснення ОСОБА_7 оплати правової допомоги (гонорару) Адвокатського об`єднання є квитанції, які підтверджують перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця двома платежами.

Зазначає, що підтвердження суми витрат, які поніс він як потерпілий на правничу допомогу, можуть підтверджуватися: договором про надання правничої допомоги, платіжним дорученням чи квитанцією про оплату, випискою з банку про надходження грошових коштів на рахунок адвоката, об`єднання, наявні в справі процесуальні документи, які складені адвокатом в інтересах Клієнта.

Посилається і на те, що місцевий суд, дійшовши до висновку про наявність підстав для зменшення заявлених ним до відшкодування з обвинуваченого витрат на професійну правничу допомогу, не врахував , що засудженим ОСОБА_6 не подавалося суду відповідне клопотання про зменшення даних витрат .

Звертає увагу і на те, що слухання справи в місцевому суді відбулося протягом тривалого часу, було багато судових засідань, які жодного разу ним чи його представником не відкладалися, але суд першої інстанції зазначені обставини не врахував, вирішуючи питання розміру витрат на правничу допомогу, які відшкодовуються з обвинуваченого.

В запереченні на апеляційну скаргу, обвинувачений ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника - адвоката ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.5 ст.534 КПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат, суд має чітко дотримуватись вимог глави 8 КПК України, яка регламентує поняття процесуальних витрат у кримінальному процесі, їх види та порядок відшкодування.

В силу п.1 ч.1 ст.118 КПК України, до процесуальних витрат належать і витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг, складений процесуальний документ, вчинення процесуальної дії чи ознайомлення із процесуальними документами тощо.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно договору від 25 серпня 2021 року адвокатом ОСОБА_5 надавалась правова допомога ОСОБА_7 в межах кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Предметом даної угоди є те, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу та здійснювати представництво ОСОБА_7 в суді, а також з питань підготовки, подання та розгляду судом у даному кримінальному провадженні цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті вчинення злочину.

Відповідно до п.3.1 Договору про надання правової допомоги від 25 серпня 2021 року за правову допомогу ОСОБА_7 сплачує адвокату гонорар у фіксованому розмірі в сумі 20000 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до процесуального законодавства, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірний із:

1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та/або значенням справи для сторони, в т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи характер виконаної представником потерпілого роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з обставин по даній справи, характеру її складності та обсягу виконаної адвокатом роботи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для збільшення їх розміру та стягнення з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.120, 407, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2023 року, якою задоволено частково заяву представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 про відшкодування судових витрат, понесених на правову допомогу та стягнуто з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 понесені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2000 гривень - змінити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 8 000 гривень витрат на правову допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3