Справа № 931/138/22
Провадження № 1-кп/931/16/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_5 ОСОБА_8 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду об`єднані кримінальні провадження, внесені до ЄРДР № 0000175 від 06.04.2022 року та № 0000619 від 24.09.2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маньків Локачинського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого монтером фірми Sprink-Tech, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Луцьк Волинської області, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого заправником паперових рулонів Луцької картонної паперової фабрики, неодруженого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Маньків Локачинського району Волинської області, жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 вересня 2021 року, у вечірню пору доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу автогаражу за адресою: АДРЕСА_4 , керуючись корисливим мотивом та умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей, проник у вказаний автогараж, звідки таємно викрав шість мішків з пшеницею, загальною вагою 300 кг, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1590 гривень 00 копійок.

Крім того, 17 листопада 2021 року у вечірню пору доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із неповнолітнім ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу автогаражу за адресою: АДРЕСА_4 , керуючись корисливим мотивом та умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом зривання скоби навісного замка вхідних дверей, проник у вказаний автогараж, звідки повторно таємно викрав шість мішків з соєю, загальною масою 300 кг, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 3480 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

18.09.2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю законного представника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 , була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно з умовами даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника та законного представника - сторони угоди, дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, сторони погодили, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, а відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання відсутні, також погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

В угоді про визнання винуватості зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами.

Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий в даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, будь яких майнових та інших претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, вказує, що шкоду йому відшкодовано, про що надав відповідну письмову згоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана окремій особі - ОСОБА_11 , який надав згоду прокурору на укладення цієї угоди з обвинуваченим.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення і вид покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та дав згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості, при цьому вказав, що працює, має самостійний дохід та має змогу сплатити штраф.

Законний представник та захисник обвинуваченого підтвердили, що укладення угоди є добровільним, просили затвердити угоду.

Прокурор зазначила, що є всі підстави для затвердження угоди судом.

Потерпілий у судовому засіданні підтвердив, що йому відшкодовані ОСОБА_4 завдані збитки, будь яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 він не має, не заперечує щодо затвердження угоди судом.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, із застосуванням ст. 69 КК України, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65, 99 КК України, позаяк визначена з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який є несудимим, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря- психіатра не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, має постійне зареєстроване місце проживання, умови проживання належні, його майнового стану, обставин, що пом`якшують покарання, і відсутності обставин, що обтяжують покарання, та розмір штрафу не перевищує п`ятисот встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи із вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 18.09.2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю законного представника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 та призначення обвинуваченому міри покарання, узгодженої сторонами.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 17 листопада 2021 року у вечірню пору доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) неповнолітній ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб із неповнолітнім ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу автогаражу за адресою: АДРЕСА_4 , керуючись корисливим мотивом та умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом зривання скоби навісного замка вхідних дверей, проник у вказаний автогараж, звідки таємно викрав шість мішків з соєю, загальною масою 300 кг, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 3480 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

19.09.2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю законного представника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно з умовами даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 , за участю захисника та законного представника - сторони угоди, дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, сторони погодили, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, а відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання, відсутні, також погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень.

В угоді про визнання винуватості зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами.

Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий в даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, будь яких майнових та інших претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не має, вказує, що шкоду йому відшкодовано, про що надав відповідну письмову згоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана окремій особі - ОСОБА_11 , який надав згоду прокурору на укладення цієї угоди з обвинуваченим.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення і вид покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та дав згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості, при цьому вказав, що працює, має самостійний дохід та має змогу сплатити штраф.

Законний представник та захисник обвинуваченого підтвердили, що укладення угоди є добровільним, просили затвердити угоду.

Прокурор зазначила, що є всі підстави для затвердження угоди судом.

Потерпілий у судовому засіданні підтвердив, що йому відшкодовані ОСОБА_5 завдані збитки, будь яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 він не має, не заперечує щодо затвердження угоди судом.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, із застосуванням ст. 69 КК України, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65, 99 КК України, позаяк визначена з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який є несудимим, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, його майнового стану, обставин, що пом`якшують покарання, і відсутності обставин, що обтяжують покарання, та розмір штрафу не перевищує п`ятисот встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи із вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 19.09.2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю законного представника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 та призначення обвинуваченому міри покарання, узгодженої сторонами.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 21 вересня 2021 року у вечірню пору доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб із неповнолітнім ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу автогаражу за адресою: АДРЕСА_4 , керуючись корисливим мотивом та умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей, проник у вказаний автогараж, звідки таємно викрав шість мішків з пшеницею, загальною масою 300 кілограм, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1590 гривень 00 копійок.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

19.09.2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_9 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно з умовами даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_6 , за участю захисника - сторони угоди, дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, сторони погодили, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, а відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання, відсутні, також погодилися на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

В угоді про визнання винуватості зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами.

Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий в даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, будь яких майнових та інших претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 не має, вказує, що шкоду йому відшкодовано, про що надав відповідну письмову згоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана окремій особі - ОСОБА_11 , який надав згоду прокурору на укладення цієї угоди з обвинуваченим.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення і вид покарання.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та дав згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості, вказав, що має самостійний дохід та має змогу сплатити штраф в узгодженому сторонами розмірі.

Захисник обвинуваченого підтвердив, що укладення угоди є добровільним, просив затвердити угоду.

Прокурор зазначила, що є всі підстави для затвердження угоди судом.

Потерпілий у судовому засіданні підтвердив, що йому відшкодовані ОСОБА_6 завдані збитки, будь яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 він не має, не заперечує щодо затвердження угоди судом.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, із застосуванням ст. 69 КК України, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, позаяк визначена з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який є несудимим, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря- психіатра КНП "Локачинська лікарня" не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, його майнового стану, обставин, що пом`якшують покарання, і відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи із вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 19.09.2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_9 та призначення обвинуваченому міри покарання, узгодженої сторонами.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду від 26 січня 2022 року на молоток з дерев`яною ручкою та велосипед зеленого кольору марки «Минск» без будь-який знаків ідентифікації, слід скасувати.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18.09.2023 року між прокурором Володимирської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю законного представника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19.09.2023 року між прокурором Володимирської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю законного представника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19.09.2023 року між прокурором Володимирської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_9 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 січня 2022 року на молоток з дерев`яною ручкою та велосипед зеленого кольору марки «Минск» без будь-який знаків ідентифікації, - скасувати.

Речові докази:

- уламки викрутки та металеву пластину, поміщені у кімнату зберігання речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області знищити;

- молоток з дерев`яною ручкою, поміщений у кімнату зберігання речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області повернути ОСОБА_7 ;

- велосипед зеленого кольору марки «Минск» без будь-який знаків ідентифікації, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити в її володінні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1