Справа № 450/2060/23 Провадження № 1-кп/450/367/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у спрощеному провадженні у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 02.05.2023 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, з середньою спеціальною освітою, який не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 27.04.2021 року за ч.1 ст.185 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 27.04.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, який 18.04.2022 ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова замінено на покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт, а також ознайомленим 24.11.2022 з умовами і порядком відбування покарання, 07.02.2023 отримав направлення Львівського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» до Щирецької селищної ради для відбуття громадських робіт. Так, ОСОБА_3 , будучи скерованим відповідно до розпорядження Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області №7 від 06.02.2023 року на роботу до Щиренького селищного житлово-комунального підприємства «Ранкове», де згідно з наказом №6 від 07.02.2023 його прийнято на відбуття громадських робіт в СЖКП «Ранкове», в період часу з 07.02.2023 по 20.03.2023 фактично відбув 144 години громадських робіт, однак, без поважних причин з 21.03.2023 умисно не відбув 96 годин встановленого покарання.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, знайшла своє підтвердження, та доведена повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України, є правильною так як він вчинив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт За вчинення кримінального проступку обвинувачений підлягає покаранню, при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, останній раніше судимий, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку в лікаря нарколога з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, за місцем проживання характеризується нейтрально, не працює.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами. На підставі ст.71 КК України і із застосуванням ст.72 КК України до покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 27.04.2021 року на призначити остаточне покарання у виді 1(одного) року та 12 днів обмеження волі.

Разом з тим враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер правопорушення та обставини його вчинення, особу винного, який вину у вчиненому визнав беззаперечно, сприяв у розкритті кримінального проступку, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому доцільно застосувати ст..75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 302, 373, 374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1(один) рік.

На підставі ст.71 КК України і із застосуванням ст.72 КК України до покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 27.04.2021 року на призначити остаточне покарання у виді 1(одного) року та 12 днів обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку 1 (один) рік за умови не вчинення ним протягом цього строку нового кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 2ст. 76 КК України зобов`язати засудженого:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору і обвинуваченому.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

СуддяОСОБА_1