Номер провадження: 11-кп/813/1693/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2023 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,-

установив

Зміст оскарженого судового рішення

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2023 року вказаний обвинувальний акт був повернутий прокурору для усунення недоліків.

Суд мотивував своє рішення тим, що в обвинувальному акті у якості потерпілого вказано особу, яка на день подання обвинувального акту до суду вже померла а саме ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відповідно до актового запису про смерть №1152 від 01.02.2018 року померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, при зазначенні в обвинувальному акті анкетних відомостей про потерпілого, передбачених пунктом 3 ч. 1 ст. 291 КПК України, стороною обвинувачення було грубо порушено вищевказані вимоги кримінального процесуального закону щодо визначення потерпілої особи у такому кримінальному провадженні і зазначено анкеті відомості померлої особи ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому стороною обвинувачення не було здійснено належних заходів для встановлення близьких родичів чи членів сім`ї померлої для вирішення питання про залучення їх до провадження як потерпілих.

Крім того, судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_9 , сталося тоді, коли остання була неповнолітньою 25.06.2016 року.

При цьому, регламентований процесуальним законом особливий порядок здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх поширюється і на осіб, які досягли повноліття під час здійснення кримінального провадження, а також на випадки, коли особа в одному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, частину з яких нею вчинено до, а решту після досягнення 18 років.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною та такою, що винесена з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону.

В апеляційній скарзі посилається на те, що обвинувальний акт повернутий з формальних підстав, оскільки він містить всі відомості, передбачені ст.291 КПК України та може бути призначений до судового розгляду по суті, оскільки, діючий КПК не передбачає перехід до іншої особи прав потерпілого у разі смерті потерпілого не від наслідків вчинення стосовно неї кримінального правопорушення. Крім того, КПК України не передбачений обов`язок вчинення будь яких дій стороною обвинувачення щодо встановлення близьких родичів сім`ї померлого потерпілого з метою їх залучення у якості потерпілого тим більше якщо особа померла не в результаті вчинення даного кримінального правопорушення.

Крім того, інкримінований обвинуваченій ОСОБА_9 злочин був вчинений в неповнолітньому віці у зв`язку з чим на всіх етапах досудового розслідування та при проведені всіх без винятків слідчих дій за її участі їй була забезпечені участь законного представника та захисника відповідно до особливостей кримінального провадження щодо неповнолітніх.

Висновки суду першої інстанції про не зазначення в обвинувальному акті відомостей щодо законного представника неповнолітнього обвинуваченого взагалі не відповідають вимогам ч.2 ст. 291 КПК України.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви апеляційного суду

Частиною першою ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Аналіз змісту обвинувального акту показав, що він містить анкетні відомості обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості.

Суд першої інстанції безпідставно зазначив в ухвалі, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки вобвинувальному акті у якості потерпілого вказано особу, яка на день подання обвинувального акту до суду вже померла а саме ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відповідно до актового запису про смерть №1152 від 01.02.2018 року померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до обвинувального акту, потерпілою в кримінальному провадженні зазначена ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме вказана у кримінальному провадженні подала заяву про вчинення стосовно неї кримінального правопорушення, їй вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки та вона допитана у якості потерпілої.

Відповідно до ч.6 ст. 55 КПК України якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

При цьому, ч.6 ст. 55 КПК України передбачає правонаступництво у кримінальному провадженні щодо потерпілого, але мітить лише дві підстави для переходу прав потерпілого на близьких родичів чи членів сім`ї, а саме якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває в стані, яке унеможливлює подання нею заяви про визнання потерпілою.

В даному кримінальному проваджені ОСОБА_10 самостійно подала заяву про її залучення у якості потерпілої та з нею були проведені необхідні слідчі дії саме у статусі потерпілої, а внаслідок вчинення інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення смерть потерпілої не настала.

Більш того, заяву відповідно до ч.6 ст. 55 КПК України про залучення до провадження як потерпілого жодна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї ОСОБА_10 на день направлення обвинувального акту до суду не подала.

До того ж, суд першої інстанції має передбачену законом можливість залучити до судового розгляду потерпілих, у разі, якщо такі з`являться та звернуться з відповідною заявою.

Також колегія суддів вважає безпідставним посилання районного суду на те, що із реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, що орган досудового розслідування вживав заходи щодо залучення близьких родичів померлого чи членів його сім`ї в якості потерпілих та не забезпечив реалізацію їхніх права, передбачених ст. 55,56 КПК України, оскільки відповідно до ч.2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Разом з тим, листування з приводу вжиття заходів щодо залучення близьких родичів померлого чи членів його сім`ї в якості потерпілих не здійснюється у формі процесуальної дії та не оформлюється у формі процесуальних рішень, а тому не підлягає відображенню в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Твердження суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не враховані особливості, передбачені главою 38 КПК України та не вказано в обвинувальному акті жодних відомостей про законного представника ОСОБА_9 що унеможливлює його виклик до суду є неприйнятними.

Відповідно до обвинувального акту, а саме на першому аркуші вказані анкетні відомості законного представника неповнолітньої підозрюваної, який залучений у кримінальному провадженні, - представник Служби у справах дітей Одеської міської ради Приморського району ОСОБА_11 (а.п. 1-4).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала суду про повернення обвинувального акту прокурору підлягає скасуванню, а обвинувальний акт підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 314 КПК України.

Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 419, 424, 532 КПК України, Одеський апеляційний суд, -

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2023 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України скасувати, та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4