Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту н на майно у кримінальному провадженні № 0001727 від 21.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт, а саме: на 33 монітори комп`ютерів; 29 системний блок комп`ютера; 30 комп`ютерні миші; 30 комп`ютерні клавіатури; 1 ноутбук HP RMN TPN-С129 із зарядним пристроєм та комп`ютерною мишею; 1 мобільний телефон SAMSUNG чорного кольору SM-G965f/DS.

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчими слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001727 від 21.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, до 21.08.2023 року на адресу органу досудового розслідування Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, надійшли матеріали звернення Голови тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України ОСОБА_4 , щодо розміщення шахрайського кол-центру на території Подільського району міста Києва, за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 75, та м. Київ, вул. Ярославська, 56А. ЄО №24943 від 21.08.2023.

В ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , яка пояснила, що вона неофіційно працює на посаді менеджера-консультанта по телефонних дзвінках, в кол-центрі за адресою: вул. Костянтинівська, 75 на 5 поверсі. До її обов`язків входить здійснювати телефонні дзвінки до громадян України з метою пропозиції взяття кредиту та роз`яснення які саме дії потрібно виконати. ЇЇ робочий день проходить так, на 08:00 годину кожного дня вона приходить на роботу, охорона перевіряє її на наявність заборонених предметів, після цього вона залишає свій мобільний телефон у вказаному місці (з собою на робоче місце брати свій мобільний телефон заборонено) після цього іде за своє робоче місце, а саме стіл на якому знаходиться комп`ютер стаціонарний, при додатковій необхідності надають ще ноутбук, також надають мобільний телефон з сім карткою (кожний раз інша сім-картка). Після цього надають список мобільних номерів з даними на громадянина і свідок починає робити дзвінки. Представляючись зазвичай працівником банку і намагаюся вплинути на громадянина так, щоб він забажав отримати кредит у банку. Після погодження оформлення кредиту працівники офісу надають банківські реквізити їх банку (який надає начальство, реквізити більше двох-трьох днів не бувають, постійно змінюються) за виконання даної роботи свідкові наручно платять кошти в сумі від 700 до 1000 доларів США, все залежить від кількості оформлених кредитів. В офісному приміщенні працюють приблизно від 200 до 300 аналогічних працівників.

Крім того, в ході досудового розслідування було отримано рапорт о/у Подільського УП проте, що на виконання доручення слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві в рамках вищевказаного КП із за шифруванням мети було здійснено перевірку адрес, а саме: м. Київ, вул. Ярославська, 56-А (БЦ «Каньйон») та м. Київ, вул. Костянтинівська, 75. В ході перевірки було встановлено наступне, що за адресою м. Київ, вул. Ярославська, 56-А (БЦ «Каньйон») на 8 та 9 поверхах та АДРЕСА_1 , на 5-му поверсі - працюють Колл-центри, діяльність яких на території України заборонена.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення 01.09.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 25.08.2023 у справі №758/9998/23 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході проведення обшуку у офісі №503 виявлено та вилучено наступні речі: 23 монітори до комп`ютерів; 21 системний блок комп`ютера; 22 комп`ютерні миші; 22 комп`ютерні клавіатури.

Крім цього, в ході проведення обшуку у офісі №502 виявлено та вилучено наступні речі: 10 моніторів до комп`ютерів; 8 системних блоків; 8 комп`ютерних мишки; 8 комп`ютерних клавіатур; 1 ноутбук HP RMN TPN C129 із зарядним пристроєм та комп`ютерною мишею; 1 мобільний телефон SAMSUNG чорного кольору SM-G965f/DS.

Слідчим Подільського УП ГУНП в м. Києві 01.09.2023 року винесено постанову про визнання вищевказаних вилучених речей речовим доказом.

Вказані матеріальні об`єкти мають важливе значення для встановлення фактів і обставин у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з цим відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом та відповідає критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялася належним чином, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Клопотання підтримав, просив задовольнити.

Володілець майна належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме, нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання, у прокурора є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що відповідне майно є знаряддям вчинення злочину, містить на собі його сліди, містить відомості що підтверджують обставини вчинення злочину, а отже є доказом у даному кримінальному провадженні

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст. 170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також ураховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, необхідністю збереження його як речового доказу для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення чи відчуження, а також проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, у межах кримінального провадження № 70001727.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та накласти арешт на вищенаведене майно із забороною їх використання та відчуження.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001727 від 21.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно: 33 манітори комп`ютерів; 29 системний блок комп`ютера; 30 комп`ютерні миші; 30 комп`ютерні клавіцатури; 1 ноутбук HP RMN TPN-С129 із зарядним пристроєм та комп`ютерною мишею; 1 мобільний телефон SAMSUNG чорного кольору SM-G965f/DS з метою подальшого проведення огляду, експертного дослідження, тощо, а також з метою збереження майна, яке визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, із забороною його відчуження, розпорядження та користування ним.

Копію ухвали негайно вручити слідчому та прокурору для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1