КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5746/22
Провадження № 1-кп/552/157/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2023 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участi прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Полтава у режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000199 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 23.04.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.12.2021 по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, суд

встановив:

02 лютого 2022 року близько 15 год. 15 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля виходу № 4 станції метро «Індустріальна», яка розташована за адресою: м. Харків, пр. Героїв Харкова, 299-А, побачив раніше невідомого йому чоловіка ОСОБА_5 та діючи з раптово виниклим злочинним умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, підійшов спереду до ОСОБА_5 та, схопивши двома руками за чоловічу сумку, яка знаходилась на правому плечі останнього, шляхом ривку заволодів нею разом з майном, що знаходилось всередині сумки, а саме: грошовими коштами в сумі 1200 грн. та мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy А0232 Gb Black» вартістю, згідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-22/4193-ТВ від 23.02.2022, 2971,39 грн.

Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 4171,39 грн.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав у повному обсязі та розповів, що у зазначений день та час побачив біля виходу з станції метро «Індустріальна» у м. Харкові чоловіка на підпитку та підійшовши до нього зірвав у нього з плеча сумку та втік. У сумці був мобільний телефон марки Самсунг та грошові кошти. У подальшому сумку він викинув, телефон продав невідомій особі, а кошти, які були у сумці та отримані від продажу телефону витратив на власні потреби. Щиро розкаюється у вчиненому. На даний час він працює по договорах, мешкає разом із дівчиною, яка вагітна, крім того у нього на утриманні перебуває мати похилого віку. Просить суворо не карати та не позбавляти його волі, надавши можливість відшкодувати потерпілому завдані збитки.

Потерпілий ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, надавши суду заяву, де просить розглядати кримінальне провадження без його участі.

Відповідно до ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

При призначені обвинуваченому міри покарання суд, керуючись положеннями статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, який неодноразово притягався за вчинення умисних корисливих злочинів до кримінальної відповідальності, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, у силу ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття.

У силу ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання: рецидив злочину.

З урахуванням викладених вище обставин, характеру вчиненого злочину та наслідків, що від нього настали, особи обвинуваченого, який хоча щиро розкаюється у вчиненому, але раніше неодноразово притягалися до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних тяжких корисливих злочинів, завдану шкоду потерпілому не відшкодував, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд вважає, що відповідно до вимог ст.50 КК України, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

З метою забезпечення виконання вироку суду ОСОБА_4 необхідно залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на проведення експертизи в межах пред`явленого обвинувачення.

Керуючись ст.ст. 368, 370,374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 19.04.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 за проведення експертизи судові витрати на користь держави в розмірі 686,48 грн.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляцiйного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває пiд вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копiї вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1