Справа № 953/3025/23
н/п 1-кс/953/3636/23
"23" травня 2023 р. Київський районний суд м.Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
Місцем зберігання вищезазначеного рухомого майна визначити Управління СБ України в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Мироносицька, 2.
Розгляд даного клопотання здійснити без повідомлення підозрюваного та його захисника.
Клопотання подано через канцелярію суду 22.05.2023 року.
Прокурором надано заяву про розгляд клопотання без його участі.
В обґрунтування клопотання прокурор в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України просить суд розглядати клопотання без повідомлення власника майна та/або його представників з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя зазначає, що санкція статті інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачає призначення покарання з конфіскацією майна.
З метою забезпечення арешту майна підозрюваного, суд вважає за необхідне розглядати клопотання без повідомлення власника майна та/або його представників враховуючи можливість його відчуження.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у вигляді конфіскації майна.
Під час досудового розслідування встановлено, що що у громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений період часу, але не пізніше 19.03.2022, виник злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.
24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений період часу, але не пізніше 21.03.2022, виник злочинний умисел, направлений на повторне поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , 21.03.2022, перебуваючи за не встановленою під час досудового розслідування адресою, використовуючи власний мобільний телефон марки «HUAWEI Y6 Prime 2018» IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , серійний номер: НОМЕР_5 , маючи авторизацію на своїй персональній сторінці у соціальній мережі «Facebook» під назвою « ОСОБА_5 », (ІНФОРМАЦІЯ_2 ), повторно викладав у розділі «публікації», двоє відеоматеріалів, тривалістю по 1 хвилина 0 секунд, у яких міститься інформація щодо виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України, а саме: глорифікація російських військовослужбовців, які в подальшому було збережено на його власній сторінці, у зв`язку з чим вони стали доступними для ознайомлення та прочитання невизначеній кількості людей, тобто повторно здійснив поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.
26.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.
В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться рухоме майно, а саме транспортний засіб:
Слідчий суддя зазначає, що санкція статті інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачає призначення покарання з конфіскацією майна.
З огляду на зазначене, у слідчого судді є достатньо підстав вважати, що суд у випадках,передбачених Кримінальним кодексом України, за результатами розгляду даного кримінального провадження, може призначити ОСОБА_4 покарання у виді конфіскації майна. У зв`язку з чим приходить до висновку про доцільність накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному з метою забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна як виду покарання.
При цьому слід зазначити, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право власності є пропорційним, оскільки встановлює лише заборону відчуження та розпорядження.
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Також, під час вирішення питання накладення арешту на майно слід врахувати положення статті 131 КПК України, яка вказує про необхідність досягнення дієвості кримінального провадження під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, приймаючи до уваги викладене, враховуючи відсутність існуючого порушення норм процесуального права з питань доведення дієвості та необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, шляхом заборони власнику ним користуватися, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання в цій частині , у зв`язку з його недоведеністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1