Єдиний унікальний номер 205/3966/23
1-кс/205/409/23
УХВАЛА

іменем України

20 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має повну середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, не має на утриманні малолітніх або непрацездатних осіб, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000485, внесеному до ЄРДР 08 квітня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2023 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000485, внесеному до ЄРДР 08 квітня 2023 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан вчинив кримінальне правопорушення проти власності.

У невстановлений під час досудового розслідування час та місці у ОСОБА_6 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного із проникненням в інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, у період часу з 23:00 години 07.04.2023 по 06:00 години 08.04.2023 (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 перебуваючи неподалік будинку №1 на ж/м Червоний Камінь в м. Дніпро, побачив припаркований неподалік автомобіль «ВАЗ 210700-20» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився навпроти «Зооветцентр» за адресою м. Дніпро, ж/м Червоний Камінь, 12, який визначив як об`єкт свого кримінально-протиправного умислу, спрямованого на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного із проникненням в інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану, який знаходиться у користуванні ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднаного із проникненням в інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 перебуваючи у вищезазначеному місці у період часу з 23:00 години 07.04.2023 по 06:00 години 08.04.2023 (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено), підійшов до вищевказаного автомобіля «ВАЗ 210700-20» д.н.з. НОМЕР_1 , де за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету, відкрив замок дверей автомобіля та незаконно проник до салону автомобіля.

Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням до іншого сховища, ОСОБА_6 , перебуваючи в салоні автомобіля «ВАЗ 210700-20» д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований навпроти «Зооветцентр» за адресою м. Дніпро, ж/м Червоний Камінь, 12, та, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, побачив IQOS «VEEV В-1603», сумку транспортну індивідуальну типу 2, які належать ОСОБА_7 , які визначив для себе як об`єктом свого кримінально-протиправного умислу. Продовжуючи свою злочинну діяльність, передбачаючи спричинення майнової шкоди, реалізуючи свій раніше виниклий кримінальний протиправний умисел ОСОБА_6 заволодів вищевказаним майном.

Після чого, вважаючи свої дії не помітними для оточуючих, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене, з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням в інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.04.2023 приблизно о 01 годин 00 хвилин (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 перебуваючи на прибудинковій території біля будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням до іншого сховища.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 , побачив припаркований неподалік автомобіль ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився між будинками за адресою м. Дніпро, вул. Коробова, 5А та м. Дніпро вул. Юрія Кондратюка, 5, який визначив як об`єкт свого кримінально-протиправного умислу, спрямованого на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням до іншого сховища, яке належить на праві користування ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням до іншого сховища, ОСОБА_6 перебуваючи у вищезазначеному місці 18.04.2023 приблизно о 01 годині 10 хвилин, підійшов до вищевказаного автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 , де за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету, відкрив замок дверей автомобіля та незаконно проник до салону автомобіля.

Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням до іншого сховища, ОСОБА_6 цього ж дня, тобто 18.04.2023 у період часу з 01 години 10 хвилини по 01 годину 15 хвилин, перебуваючи в салоні автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований між будинками за адресою м. Дніпро, вул. Коробова, 5А та м. Дніпро вул. Юрія Кондратюка, 5, та, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, оцінивши наявні в салоні автомобіля речі, визначивши для себе як безпосередні об`єкти свого кримінально-протиправного умислу, а саме: автомобільну магнітолу марки «Pioneer» модель «SP1581», чорного кольору, яка була встановлена у відсіку для магнітол вирвав із вказаного відсіку та приготував для подальшого перенесення; дриль марки «СТАРТ», модель «СДЭ-900» , жовтого кольору, без номеру, яка знаходилась в салоні вказаного автомобіля помістив у свій рюкзак; бензинову пилу марки «GOODLUCK» модель «GL 4500C», червоного кольору, яка знаходилась в салоні вказаного автомобіля витяг з автомобіля та помістив на асфальтоване покриття біля багажного відділу вказаного автомобіля.

Після чого, 18.04.2023 близько 01 години 15 хвилин, ОСОБА_6 був затриманий співробітниками поліції біля будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 5, у зв`язку з чим останній, з причин які не залежали від його волі, не вчинив усіх дій які вважав необхідними для доведення вказаного кримінального правопорушення до кінця.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 міг спричинити потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у незакінченому замаху направленому на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням в інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану кваліфікуються за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

18 квітня 2023 року о 01 год. 17 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 19 квітня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра щодо ОСОБА_6 підтверджується матеріалами кримінального провадження:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.04.2023;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 18.04.2023;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.04.2023;

- протоколом огляду місця події від 18.04.2023;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 18.04.2023;

- протоколом затримання особи від 18.04.2023;

- протоколами допитів свідків;

- протоколами огляду місця події.

Слідчий зазначає, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюється у вчиненні умисних тяжких корисливих кримінальних правопорушень, під загрозою застосування реальної міри покарання може переховуватись від суду або органу досудового розслідування. Також, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, так як під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, підозрюваному стане відомо дані, щодо свідків та потерпілого, їх місце проживання, номера мобільних телефонів, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може шляхом залякування, погроз схилити їх до зміни наданих показів, або відмови від них під час судового розгляду. Окрім того, слідчий зазначив, що ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення оскільки, відносно останнього 17.08.2017 направлено обвинувальний акт до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити та обрати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вчинив дані злочини через скрутне матеріальне становище.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав свого підзахисного, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні відносно ОСОБА_6 .

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку підозрюваного та його захисника, приходить до наступного висновку.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Виходячи із наявних та наданих слідчому судді доказів, слідчий суддя, доходить висновку, що докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про обґрунтованість пред`явленої в межах даного кримінального провадження підозри ОСОБА_6 .

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої останньому підозри.

Слідчий суддя вважає причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування до нього запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та які, відповідно до ст. 12 КК України, належать до категорії тяжких злочинів.

Тяжкість можливого покарання сама по собі може бути суттєвим мотивом та підставою для підозрюваної особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризиків переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане, із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого, оскільки ОСОБА_6 в подальшому може як у спосіб погроз застосування насильства, вмовлянь незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки їх показання мають ґрунтовне значення у кримінальному провадженні, оскільки їм відомі обставини скоєння злочину.

Окрім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення в разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки як встановлено, відносно останнього 17.08.2017 направлено обвинувальний акт до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України, що вказує на можливу схильність підозрюваного до кримінально-протиправної поведінки.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність соціальних зв`язків, відсутність неповнолітніх дітей.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених слідчим ризиків, а саме незаконного впливу підозрюваним на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, можливістю останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 80520 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка може бути внесена до закінчення строку дії даної ухвали, у разі внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора і суду за їх першою вимогою, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, суду, повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 177, 178, 182, 183, 202, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000485, внесеному до ЄРДР 08 квітня 2023 року задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 16 червня 2023 року включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області (рахунок: UA0017442; отримувач: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; код отримувача: 26239738).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора і суду за їх першою вимогою, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, суду, повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну свого місця проживання.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі його неявки за викликом до слідчого чи прокурора, слідчого судді або суду без поважних причин або не повідомлення про причини своєї неявки, порушення ним обов`язків, покладених даною ухвалою слідчого судді, застава звертається на користь держави.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1