ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/3519/22
Номер рядка у звіті 254
23 травня 2023 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 та
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бухара Узбекистану, громадянина України, не одруженого, на утриманні дітей чи інших непрацездатних осіб не маючого, освіта професійно-технічна, перебуває на посаді гранатометника відділення охорони 1125 взводу охорони в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), учасника бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_3 ), депутатом будь-якого рівня, інвалідом будь-якої групи, учасником чи ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС не є, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
Таким чином, за вказаних обставин, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин без мети збуту, вчинене у великих розмірах.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, та повідомив, що дійсно в останній день відпустки 10 листопада 2022 року вирішив поїхати до м. Черкаси, де біля дерева, що поблизу магазину «Епіцентр» ввечері знайшов прозорий пакетик з порошкоподібною речовиною, який поклав собі у праву кишеню штанів, викликав таксі та поїхав у м. Золотоношу. У вчиненому щиро розкаюється, згідний з покаранням, яке просить призначити прокурор.
Оскільки показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи думку прокурора, захисника та обвинуваченого, якому роз`яснено, що при відмові дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, він буде позбавлений можливості оспорювати їх у апеляційному порядку, на що обвинувачений надав усну згоду та ствердив свою позицію щодо визнання вини та викладених обставин справи, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин справи, викладених в обвинувальному акті.
Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_5 у судовому засіданні доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин без мети збуту, вчинене у великих розмірах..
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує наступне.
Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обгрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання грунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
При призначенні покарання суд, керуючись вимогами ст.,ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю і розслідуванню кримінального правопорушення, повне визнання вини, те, що є раніше не судимим, та є учасником бойових дій.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Крім того суд враховує, що ОСОБА_5 має молодий вік, за місцем проживання характеризується позитивно, на «Д» обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Суд також враховує і те, що жодних негативних наслідків для суспільства від дій обвинуваченого не настало.
Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Застосовуючи положення ст. 69 КК України суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.02.2021 у справі № 629/2739/18, відповідно до якої частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин або перейти до більш м`якого виду основного покарання, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.
З урахуванням наведених вище висновків щодо особи обвинуваченого, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обтяжуючих обставин, суд погоджується з прокурором та вважає, що наявні підстави для застосування ст. 69 КК України.
Наведені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому та дані про його особу в своїй сукупності та співвідношенні, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та свідчать про можливість у відповідності до ст. 69 КК України призначити обвинуваченому більш м`який вид покарання, ніж той, що передбачений санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, та з урахуванням ч. 2 ст. 60 КК України, суд вважає за можливе призначити покарання у виді 6 (шести) місяців арешту з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ).
Вище вказане покарання суд вважає необхідним та достатнім не лише для досягнення мети кари за вчинене обвинуваченим діяння, а й буде слугувати для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.,ст. 368-371, 374, 395 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, враховуючи наявність декількох обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, із застосуванням ст. 69 КК України, та з урахуванням ч. 2 ст. 60 КК України, призначити покарання у виді 6 (шести) місяців арешту з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ).
Термін відбуття рахувати з дати фактичного прибуття до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .
До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому не обирати.
Цивільний позов не заявлений.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1132 (одну тисячу сто тридцять дві) гривні 68 коп. в порядку відшкодування витрат за проведення експертизи.
Речові докази: спеціальний пакет № 5429283 з порошкоподібною речовиною білого кольору із темно-жовтим відтінком, що зберігається в камері збереження речових доказів Золотоніського РВП ГУ НП України в Черкаській області, знищити.
Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1