Справа 688/3598/23
№ 1-кп/688/260/23
Вирок

Іменем України

13 вересня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка кримінальне провадження № 0000614 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлючка Шепетівського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з незакінченою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

27 липня 2023 року близько 04:30 год, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_2 , в якому проживає його колишня дружина ОСОБА_5 , та зателефонував останній і попросив вийти до нього на вулицю. Перебуваючи в той же день, час та місці, ОСОБА_4 розпочав словесний конфлікт з потерпілою ОСОБА_5 , під час якого діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, дістав з сумки стартовий пістолет SUR-2608 9 mm Р.А.К. з серійним номером НОМЕР_1 , маючи прямий умисел викликати у потерпілої ОСОБА_5 побоювання за своє життя, виказував усні погрози щодо позбавлення потерпілої життя (вбивства), та, тримаючи у правій руці стартовий пістолет, направив його у бік потерпілої погрожуючи вбивством, тобто виразив намір позбавити її життя, чим викликав у потерпілої ОСОБА_5 сприйняття даних дій, як реальну загрозу своєму життю.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у погрозі вбивством, при якій були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 129 КК України.

2.Відомості про укладену угоду.

25 серпня 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно з цією угодою потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 1 ст. 129 КК України, істотних для цього кримінального провадження обставин, а також на призначення міри покарання, яку має понести обвинувачений, а саме у виді 1 року обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк на строк, визначеного судом. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, визначені судом.

3.Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою, потерпіла матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла суду пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та просила затвердити означену угоду, оскільки вона пробачила обвинуваченого.

Прокурор проти затвердження угоди про примирення не заперечив.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена потерпілим та обвинуваченим, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 129 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

4.Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, органі пробації, не перебуває, не працює, має неповнолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

5.Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Із врахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами остаточне покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, в тому числі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Судом встановлено, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, просив вибачення у потерпілої, з врахуванням характеру вчиненого, думки потерпілої, суд дійшов висновку про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк в 1 рік.

Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, то перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру, тяжкості обвинувачення, думки потерпілої та прокурора.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1-2 частини першої статті 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на речовий доказ ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 374, 469, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000614, укладену 25 серпня 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно зі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України (періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання).

Речовий доказ: стартовий пістолет SUR-2608 9 mm Р.А.К. з серійним номером НОМЕР_1 , який зберігається в камері зберігання в Шепетівському РУП ГУНП в Хмельницькій області - знищити.

Скасувати арешт на речовий доказ, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.08.2023.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1