Дата документу 19.04.2023Справа № 554/2834/23
Провадження № 1-кс/554/4199/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить зобов`язати слідчого ОСОБА_4 виконати слідчі дії у кримінальному провадженні, внесеному 04.05.2016 року до ЄРДР за №00000133 від 04.05.2016 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.365, ч.1 ст.367 КК України як за його участю, так і за участю інших осіб.

Вобґрунтування вимог скарги заявник посилається на ті обставини, що у провадженні слідчого Першого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві, ОСОБА_4 з 2016 року перебували матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР 04.05.2016 року за №00000133 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.365, ч.1 ст.367 КК України.

З 2016 року слідство вже п`ять разів намагалося закрити кримінальне провадження.

29.11.2019 року зазначений слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження, керуючись п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Приймаючи вищезазначене рішення, слідчий ОСОБА_5 обмежився технічним копіюванням тексту з раніше винесених постанов про закриття кримінального провадження.

В цій справі слідчі або процесуальні дії останній раз виконувались в 2016 році. В справі наявні його та його представника клопотання про виконання слідчих дій. Всі ці клопотання п`ять разів фактично підтримали слідчі судді, які виносили ухвали про скасування постанов про закриття кримінального провадження, та слідчим ОСОБА_4 проігноровані.

Таким чином, заявник прийшов висновку, що вся діяльність слідчого ОСОБА_4 в розслідуванні цієї справи полягала в копіюванні тексту раніше винесених постанов, не виходячи зі службового кабінету.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив вимоги задовольнити. Зазначив, що слідчий закривав кримінальне провадження, проте судом постанови слідчого скасовані. З клопотаннями до слідчого він не звертався, але він бажає щоб слідчий виконував свою роботу, тому і звернувся до суду з цією скаргою.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Зокрема, конкретні випадки подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

Встановлений ч.1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, відсутні дані про звернення ОСОБА_3 до слідчого з будь-якими клопотаннями. Заявник просить зобов`язати слідчого взагалі виконувати якісь неконкретизовані слідчі або процесуальні дії.

Отже, заявником подано до суду скаргу на бездіяльність правоохоронного органу, що не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, передбачених ст.303 КПК України.

На підставі викладеного, в задоволенні вимог скарги слід відмовити.

Частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.2, 24, 220, 303, 307, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, в порядку ст.303 КПК України, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1