Справа № 309/1719/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань - ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/571/22 (реєстраційний номер апеляційного суду), за апеляційною скаргою, яку подав засуджений ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні подання старшого інспектора Хустського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Закарпатській області ОСОБА_6 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку щодо засудженого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно не працюючого.

Цією ухвалою матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 повернуто до Хустського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Закарпатській області, для встановлення дійсного дотримання засудженим вимог ч. 3 ст. 75, ч. 1, 2 ст. 78 КК України, та відповідно для вирішення питання про доцільність повторного звернення до суду з належно оформленим поданням.

В ухвалі суду вказується на те, що старший інспектор Хустського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Закарпатській області ОСОБА_6 звернулась до суду з вищезазначеним поданням, в якому послалась на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 21.09.2020, відповідно до якого ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 70 КК України остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років ; на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком у два роки з покладенням на нього таких обов`язків: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. У поданні також вказується на те, що за період іспитового строку засуджений до кримінальної відповідальності не притягувався, однак притягувався до адміністративної відповідальності і 02.08.2021 ОСОБА_5 було винесено застереження у виді письмового попередження. Враховуючи дані обставини, старший інспектор відділу пробації просить засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання. З ухвали також убачається, що при дослідженні особової справи засудженого встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з 04.12.2020 перебуває на обліку в Хустському районному відділі пробації, протягом іспитового строку притягувався до адміністративної відповідальності, однак до кримінальної відповідальності не притягувався, на реєстрацію до відділу пробації з`являвся своєчасно, місце проживання протягом іспитового строку не змінював. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданого старшим інспектором Хустського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» подання, та констатує, що матеріали особової справи підлягають поверненню до органу пробації.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що судом не з`ясовано те, що упродовж іспитового строку засудженим не вчинено жодного кримінального правопорушення, покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до центру пробації та повідомляти уповноважений органі з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання повністю ним дотримані. Апелянт також стверджує, що вчинені ним адміністративні правопорушення допущені не умисно і це не свідчить про те, що ОСОБА_5 не бажає стати на шлях виправлення. Просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, дослідивши наявні у ньому докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора неявка якого, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 та ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає його розгляду. З матеріалів провадження також убачається, що судом своєчасно надіслано на адресу органу прокуратури повідомлення, в якому вказується про час та місце розгляду провадження, однак заяв про відкладення апеляційного розгляду провадження та відомостей про поважність причин неявки прокурора до апеляційного суду не надходило.

Доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали суду першої інстанції визнаються необґрунтованими з таких підстав.

Так, відповідно до ст. ст. 370, 372 КПК України судове рішення (ухвала) повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У мотивувальній частині ухвали зазначаються : суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 3 ст. 75 КК України передбачено, що суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно зі ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Колегія суддів вважає, що вказані вище вимоги кримінального процесуального та кримінального виконавчого законів судом першої інстанції були дотримані.

Так, як вірно встановлено судом першої інстанції засуджений ОСОБА_5 з 04.12.2020 перебуває на обліку в Хустському районному відділі пробації, протягом іспитового строку неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, за що 02.08.2021 йому було винесено застереження у вигляді письмового попередження.

Зокрема, з матеріалів судового провадження убачається, що протягом іспитового строку засуджений ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності 6 разів, а саме за порушення Правил дорожнього руху України, у тому числі двічі за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що на нього були накладені адміністративні стягнення у виді штрафів у розмірі по 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, у тому числі відповідно до постанов Воловецького районного суду Закарпатської області від 03.06.2021 та Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.06.2021.

Вказане породжує обґрунтовані сумніви у тому, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення та перевиховання.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність на даний момент правових підстав для звільнення засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Доводи апеляційної скарги про те, що упродовж іспитового строку засудженим не вчинено жодного кримінального правопорушення, покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до центру пробації, повідомляти уповноважений органі з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, ним повністю дотримані, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність на даний момент правових підстав для звільнення засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Як такі, що спростовуються наведеним вище, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що адміністративні правопорушення вчинені засудженим ОСОБА_7 не умисно і їх скоєння не свідчить про те, що він не бажає стати на шлях виправлення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги у цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, як уже зазначено вище, ОСОБА_7 протягом іспитового строку притягувався до адміністративної відповідальності 6 разів, зокрема за порушення Правил дорожнього руху України, у тому числі двічі за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, які характеризуються умисною формою вини.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Тому, зазначені доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні подання органу пробації та повернення матеріалів особової справи щодо засудженого ОСОБА_7 до органу пробації для встановлення дійсного дотримання засудженим вимог ст. 75, ч. ч. 1, 2 ст. 78 КК України і відповідно для вирішення питання про доцільність повторного звернення до суду з належно оформленим поданням.

У зв`язку з наведеним, доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної ухвали, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки такі спростовуються наведеним вище і не впливають на висновок суду першої інстанції та не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 - задоволенню не підлягає.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників судового розгляду - сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що стороною захисту не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав засуджений ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні подання старшого інспектора Хустського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Закарпатській області ОСОБА_6 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку щодо засудженого ОСОБА_5 , - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню касаційному порядку не підлягає.

Судді: