Справа № 303/2259/23
Провадження № 1-кп/303/178/23
УХВАЛА

18 травня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_8 ,

представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000980 від 02.11.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.5 ч.2 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.5 ч.2 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України.

До початку судового засідання від прокурора надійшло письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Крім того, захисником подано до суду письмове клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час.

В судовому засіданні прокурор повністю підтримав подане ним клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та просив відмовити у задоволенні клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який закінчується 19.05.2023. До вказаного часу судове провадження не може бути завершене, ризики, які служили підставою для обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відпали. Він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, його вина доведена зібраними в ході досудового розслідування доказами, він може впливати на свідків, інших учасників процесу, а також переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який не вбачається. В зв`язку з цим прокурор просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 діб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заперечила проти задоволення клопотання прокурора, просила задовольнити подане нею клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт в нічний час. Пояснила, що клопотання прокурора є необґрунтоване, жодних ризиків в ньому не наведено, обвинувачений перебуває під вартою протягом тривалого часу, раніше не судимий, не вчиняв інші правопорушення. До клопотання не додано жодного доказу щодо наявності ризиків переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Висунуте щодо ОСОБА_6 обвинувачення є необґрунтоване, інкримінованого йому злочину він не вчиняв. У справі вже досліджено всі докази, допитано свідків обвинувачення. Твердження прокурора про те, що на даний час незрозумілими є мотиви злочину є абсурдним. Обвинувачений є хворою людиною, на утриманні має неповнолітню дочку, яка в зв`язку з триманням його під вартою проживає сама, а тому просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати інший, більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечив, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід. Пояснив, що ніякого замаху на вбивство потерпілих він не вчиняв, від слідства та суду не ухилявся і не буде цього робити. Оскільки в нього залишилась неповнолітня дочка, яка проживає сама, просить дозволити йому перебувати з дочкою і обрати будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Потерпілі ОСОБА_11 , 2002 року народження, ОСОБА_11 , 1966 року народження, та їх представники в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому строку тримання під вартою колегія суддів констатує наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою закінчується 19.05.2023 року. До вказаного часу судове провадження не може бути завершене в зв`язку з клопотанням захисника про виклик свідків та відкладення судового засідання.

На даний час ризики, які служили підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєї актуальності не втратили.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів. Суд враховує тяжкість покарання, зокрема у виді позбавлення волі, що загрожує в разі визнання обвинуваченого ОСОБА_6 винним в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких підстав, які б унеможливлювали застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено та сторонами не наведено.

Під час розгляду даного питання колегією суддів встановлено, що дійсно у справі вже досліджено письмові докази, допитано потерпілих та ряд свідків, зокрема всіх свідків обвинувачення. Разом з тим, не допитано свідків захисту, клопотання про допит яких заявлено раніше. На цих свідків також з боку обвинуваченого може чинитися тиск з метою дачі ними показань на його користь, на допиті цих свідків наполягає сторона захисту, а тому ризик того, що обвинувачений може впливати на них, не втратив свою актуальність.

Незважаючи на те, що судом досліджені письмові докази у справі і допитано ряд свідків, оцінка таких доказів може бути надана судом лише в нарадчій кімнаті, а тому робити висновки про відсутність в діях обвинуваченого інкримінованих йому кримінальних правопорушень, на що вказує захисник, є передчасним і це не може бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Крім того, колегія суддів вважає, що не втратив актуальності ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду. Даний ризик залишається актуальним, виходячи з тяжкості злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, та суворості покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним, а тому, на думку суду є велика вірогідність того, що під важкістю відповідальності, обвинувачений може переховуватися від суду.

Також, суд враховує, що злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 становить підвищену суспільну небезпеку. Тому, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, суд вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на більш м`який, оскільки ризики, які слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу, на даний час повністю своєї актуальності не втратили.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства не втратили актуальності.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання спробам останнього переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я, із врахуванням вимог щодо наявності наведених вище ризиків в їх сукупності, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що судовий розгляд не може бути закінченим до спливу строку дії попередньої ухвали суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд робить висновок про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

До того ж такий строк перебування обвинуваченого під вартою не можна визнати таким, що є свавільним або таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності. Продовжуючи тримання під вартою обвинуваченому, суд застосовує таке обмеження його права на свободу, виходячи з потреб цього судового розгляду, який несе за собою великий суспільний інтерес, як суворий виняток із загального правила презумпції на користь свободи та гарантій недопущення свавільного затримання і тримання під вартою, які з огляду на практику Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») для суду залишається домінантним керівним принципом і в цьому випадку, враховуючи мету застосування запобіжного заходу - допровадження обвинуваченого до компетентного судового органу, як того вимагають справжні інтереси суспільства щодо повного, неупередженого та як можливо швидкого у продовж розумного строку проведення цього судового розгляду.

Крім того, суд враховує, що вжито всі можливі заходи для того, щоб провести судовий розгляд в найкоротший строк і ухвалити вирок. За цей час, судом досліджені всі докази сторони обвинувачення, відповідно до визначеного обсягу та порядку дослідження доказів, залишилися недопитані свідки захисту, про допит яких заявлено раніше. Судовий розгляд не закінчено в зв`язку з клопотанням саме сторони захисту.

Саме у зв`язку з клопотанням сторони захисту, яке повністю підтримала обвинувачений, наступне судове засідання не може бути призначене до 19.05.2023 року, тобто до спливу строку дії попередньої ухвали про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Відповідно, строк перебування обвинуваченого під вартою не можна визнати таким, що є свавільним або таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності.

Керуючись ст.331, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , строком на 60 днів по 16 липня 2023 року включно.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_12 КОТУБЕЙ

Суддя ОСОБА_13

Суддя ОСОБА_14