Справа № 932/5302/21
Провадження № 1-кс/932/2017/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло вищевказане клопотання.

В обґрунтування вимог клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2021 року було накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Polo», р/н НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_3 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування. Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2021 року було скасовано арешт у вигляді позбавлення права на користування автомобілем «Volkswagen Polo», р/н НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2021 року. Далі в ході проведення досудового розслідування постановою слідчого від 29.04.2023 року кримінальне провадження № 00000678 закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а тому необхідність в подальшому застосуванні арешту зазначеного транспортного засобу відпала.

Власник майна подав заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання за своєї відсутність, просив його задовольнити повністю.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до такого висновку.

Так, згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000678 від 07.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.07.2021 року близько 15.20 в Чечелівському районі м. Дніпра по вул. Надії Олексієнко в районі будинку № 47 стався наїзд автомобіля автомобілем «Volkswagen Polo», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , на пішохода ОСОБА_5 .

В наслідок ДТП пішоходу ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження.

Автомобіль було вилучено слідчим.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2021 року було накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Polo», р/н НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_3 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2021 року було скасовано арешт у вигляді позбавлення права на користування автомобілем «Volkswagen Polo», р/н НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2021 року.

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 29 квітня 2023 року кримінальне провадження № 00000678 від 07.07.2021 закрито у зв`язку з відсутностю складу кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З наведених норм видно, що особа має право мирно володіти своїм майном, обмеження у цьому праві мають бути легітимними та відповідати закону. Однак приймаючи до уваги те, що кримінальне провадження наразі закрито, а отже правова підстава для накладення арешту на майно, відпала, і власник майна не причетний до цієї події, тому автомобіль не є об`єктом кримінально протиправних дій, чи знаряддям злочину, існуючий арешт автомобіля необхідно скасувати.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання, та зважаючи на те, що правові підстави для накладення арешту на автомобіль, відпали, і такий захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує потреб досудового розслідування, арешт накладений на автомобіль марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_3 слід скасувати, звільнивши це майно з під арешту.

З наведених підстав клопотання ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 170, 174, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2021 на автомобіль марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_3 , скасувати в частині позбавлення права на відчуження та розпорядження.

Автомобіль марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ