Справа № 367/3363/23
Провадження №1-кс/367/529/2023
УХВАЛА

Іменем України

20 травня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчого СВ Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000749 від 09.05.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області надійшло вищевказане клопотання.

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що в провадженні слідчого відділення СВ ВП № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000749 від 09.05.2023 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України. Встановлено, що 18 травня 2023 року, приблизно о 17 год. 40 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, з корисливих мотивів, з метою подальшого збуту зберігав при собі автомат, що належить до бойової нарізної вогнепальної зброї, є самозарядним автоматом моделі АК-74, калібру 5,45х39мм (1986р.в.), що виготовлений промисловим способом та придатним для стрільби. Реалізуючи свій умисел, спрямований на збут вогнепальної зброї, 18 травня 2023 року, приблизно о 17 год. 40 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збуту вогнепальної зброї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про те, що поводження з бойовими припасами здійснюється за наявності відповідного на те дозволу, без передбаченого законом дозволу, тобто всупереч вимогам постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за № 2471-ХХІІ «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 за № 622, діючи з використанням воєнного стану, маючи попередню домовленість з ОСОБА_7 про вартість, кількість, час, місце та спосіб збуту останньому вогнепальної зброї, незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, шляхом передачі із рук в руки, збув за грошові кошти в сумі 2000 гривень готівкою ОСОБА_7 автомат, що належить до бойової нарізної вогнепальної зброї, є самозарядним автоматом моделі АК-74, калібру 5,45х39мм (1986р.в.), що виготовлений промисловим способом та придатним для стрільби. В подальшому, 18 травня 2023 року, приблизно о 18 год. 10 хв. ОСОБА_7 добровільно видав працівникам ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області зазначену вище нарізну вогнепальну зброю. Згідно з вимогами ст.ст. 276-278 КПК України 19.05.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України повністю обґрунтована і підтверджується доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження: протоколом прийняття заяви від 08.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_8 відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_5 намагається здійснити збут вогнепальної зброї; показаннями свідка ОСОБА_9 , від 11.05.2023, відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_5 підшукує покупців для збуту вогнепальної зброї; показаннями свідка ОСОБА_9 , від 17.05.2023, відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_5 запропонував придбати йому автомат АК-74; показаннями свідка ОСОБА_9 , від 18.05.2023, відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_5 збув йому вогнепальну зброю, а саме АК-74 та магазин до нього; протоколом добровільної видачі від 18.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_10 від 18.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_11 від 18.05.2023; висновком експертизи за результатами проведення експертизи зброї за №СЕ-19/111-23/25840-БЛ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.05.2023; іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження в сукупності.

Враховуючи вищевикладене, у ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України введений воєнний стан строком на 30 діб від 24 лютого 2022 року, який неодноразово було продовжено та який триває і по теперішній час. Таким чином, ОСОБА_5 користуючись ситуацією в країні має змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема в місцях постійного проведення бойових дій або місцях непідконтрольних органам державної влади України. Також, підозрюваний: не має реєстрації на території Київської області або м. Києва; не має постійного місця проживання на території Київської області, проживає на тимчасових квартирах без укладання договорів оренди; не одружений; дітей та батьків похилого віку, що знаходяться у нього на утриманні не має; не має постійного місця роботи, тобто в останнього фактично відсутні міцні соціальні зв`язки, які могли б його утримати від переховування від органу досудового розслідування та суду. Також, те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що останній неодноразово судимий, останній раз 07.09.2018 року вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, 19.08.2021 року звільнився умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 7 місяців 10 днів. Крім того, відносно нього на розгляді Ірпінського міського суду Київської області вже перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Також, звертаючись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , органом досудового розслідування на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведення вини останнього в суді, а саме позбавлення волі на строк від трьох до семи років. З цих підстав, орган досудового розслідування, вважав, що ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків. Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, пояснення надав аналогічні тексту клопотання та просив задовольнити з наведених у ньому підстав та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки, наявність ризиків не може обґрунтовуватися виключно тяжкістю кримінального правопорушення. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

Слідчий суддя, заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали клопотання, вважає, клопотання слідчого таким, що підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Так, положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: у зберіганні та збуті вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом прийняття заяви від 08.05.2023 року; показаннями свідка ОСОБА_8 від 09.05.2023 року; показаннями свідка ОСОБА_9 , від 11.05.2023 року; показаннями свідка ОСОБА_9 , від 17.05.2023 року; показаннями свідка ОСОБА_9 , від 18.05.2023 року; протоколом добровільної видачі від 18.05.2023 року; показаннями свідка ОСОБА_10 від 18.05.2023 року; показаннями свідка ОСОБА_11 від 18.05.2023 року; висновком експертизи № СЕ-19/111-23/25840-БЛ.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведений можливий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 за необхідності зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, є тяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Також, судом встановлено, що підозрюваний офіційно не працює, не має постійного місця проживання, а тому може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Кожна окремо з вищезазначених обставин не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування ОСОБА_5 , однак у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження.

Крім того, беручи до уваги початкову стадію досудового розслідування, на переконання суду, сторона обвинувачення не мала достатньо часу для проведення усіх необхідних слідчих дій та призначення експертиз, що стосується предмету доказування у цьому кримінальному провадженні.

Ризик вчинення, підозрюваним, іншого кримінального правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України від 07.09.2018 року до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, 19.08.2021 року був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання - 1 рік 7 місяців 10 днів. Крім того, відносно ОСОБА_5 на розгляді Ірпінського міського суду Київської області вже перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. При цьому, дане інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення було вчинено під час його умовно-дострокового звільнення.

Одночасно з цим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків встановлених у судовому засіданні, слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, та беручи до уваги, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, не має постійного місця проживання, не працевлаштований, з метою ухилення від слідства та суду має реальну можливість змінити місце свого перебування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Так, домашній арешт не зможе уберегти від ризику переховування від слідства та суду. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не вирішувався, оскільки не надходило такого клопотання до суду. Особисте зобов`язання не відповідає тяжкості злочину, у якому підозрюється особа та вагомості наданих доказів. При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

За таких підстав слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Стаття 197 КПК України зазначає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів та вказаний строк обчислюється з моменту взяття під варту, а у разі якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.

Так, враховуючи те, що ОСОБА_5 було затримано 18 травня 2023 року, то датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою слід вважати 16 липня 2023 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183-187, 193-203, 205-206, 369-372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000749 від 09.05.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту - залишити без задоволення.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 обчислювати з 18.05.2023 року до 16.07.2023 року, включно.

Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 22 травня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1