Справа № 161/6403/23
Провадження № 1-кп/161/765/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 09 червня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000296 від 22.03.2023, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Мстишин Луцького району Волинської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не працює, неодружений, має на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, в силу ст.89 КК України несудимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.164 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи особою, раніше судимою згідно вироку Луцького міськрайонного суду від 15.09.2022 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт строком на 100 годин та будучи зобов`язаним, згідно судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.04.2019, сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04 квітня 2019 року і до досягнення дитини повноліття, знаючи про свій обов`язок щодо сплати аліментів, будучи дієздатною та працездатною особою, маючи доходи з неофіційних джерел, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надавав, заходів, спрямованих на погашення заборгованості, не вживав, чим свідомо, злісно ухилився від сплати аліментів, встановлених судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.04.2019, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів за період з 01.11.2022 по 30.03.2023, яка згідно з інформацією Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) становить 14668 гривень 75 копійок, тобто у розмірі, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.164 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.2 ст.164 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що йому відомо про рішення суду, він дійсно не сплачує аліменти, щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 , будучи допитаною безпосередньо в судовому засіданні підтвердила факт ухилення від сплати аліментів ОСОБА_3 , повідомила що обвинувачений не бере участі у вихованні дитини, не сплачував аліменти, наполягала на призначенні суворого покарання у виді арешту.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчиненими особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.164 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 в силу ст.89 КК України несудимий, повністю визнав свою винуватість, має постійне місце проживання, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, думку потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні, дані про особу обвинуваченого, процесуальну поведінку останнього, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді у виді арешту, однак на мінімальний строк.

Окрім того, суд враховує, що позиція потерпілої сторони у судовому засіданні щодо обрання заходу примусу не є обов`язковою для суду, натомість ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст.65 КК України, і не має над ними юридичної переваги.

На глибоке переконання суду, призначене покарання, яке необхідно відбувати реально, є виваженим, справедливим, необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання у виді громадських робіт немає, оскільки обвинуваченому вже призначалося таке покарання раніше, а обмеження волі буде надто суворим покаранням.

Строк відбування покарання необхідно рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.164 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий