Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №523/5727/21
Провадження №1-кп/523/568/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24.07.2023 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , обвинувачених та їх захисника - адвоката ОСОБА_5 , у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, під час судового розгляду кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ОСОБА_15)у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.305 та ч.3 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

Громадяни Держави Ізраїль ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні, в період часу з весни 2019 року до 24 жовтня 2020 року, за попередньою змовою групою осіб незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також контрабанди, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, наркотичного засобу, обіг якого обмежено - кокаїну, загальним кількісним вмістом 80679,34 г, що становить особливо великий розмір.

24 жовтня 2020 року кожного із обвинувачених було затримано в якості підозрюваного, 27 жовтня 2020 року слідчим суддею застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування якого було неодноразово продовжено слідчими суддями, судом - до 28 липня 2023 року, з альтернативою внесення застави в розмірі 2108850 грн.

Прокурором заявлено письмові клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно кожного із обвинувачених з підстав обґрунтованості висунутого обвинувачення, тяжкості вмінених діянь, продовженням існування ризиків переховування від суду, продовження злочинної діяльності та неправомірного впливу на недопитаних свідків.

З`ясувавши заперечення сторони захисту, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненніособливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років.

Обґрунтованість підозри кожного із цих осіб було неодноразово перевірено слідчими суддями, судом при первинному застосуванні запобіжного заходу, продовженні строку його дії, апеляційній перевірці відповідних судових рішень.

Зважаючи на обставини інкримінованих кожному із обвинувачених злочинів, пов`язаних із контрабандним переміщенням через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та незаконним придбанням та зберіганням наркотичного засобу (кокаїн) в особливо великих розмірах, їх характеру, тяжкості та суспільної небезпечності, а також можливої міри покарання, яка може бути їм призначена у разі визнання винуватими, суд вважає об`єктивними підстави вважати, що до теперішнього часу продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування обвинувачених від суду.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, підтвердженням існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України слугують дані про осіб обвинувачених, які є іноземцями, на території України не проживають та не працевлаштовані, тобто законних засобів існування не мають, будь-які соціальні зв`язки в Україні також не мають.

Окрім того, враховуючи те, що судовий розгляд кримінального провадження на теперішній час триває та ще не завершено, не допитані свідки та не досліджені письмові докази, суд вважає, що в даному провадженні об`єктивно існує також ризик незаконного впливу обвинувачених на свідків.

Оскільки обвинувачені не мають законних джерел прибутку на території України та інкриміновані останнім кримінальні правопорушення пов`язані із контрабандою, незаконним придбанням та зберіганням наркотичного засобу, обіг якого обмежено - кокаїну, в особливо великому розмірі, то суд також вважає, що до теперішнього часу існує ризик можливого вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення.

Водночас, суд враховує доводи сторони захисту щодо наявності у кожного із обвинувачених утриманців на території Держави Ізраїль, проте викладені вище обставини та висновки суду, в їх сукупності, не можуть беззаперечно гарантувати належну процесуальну поведінку кожного із обвинувачених та запобігти встановленим вище ризикам у разі застосування запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою.

Окрім того, суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції», оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачуються обвинувачені, пов`язані із незаконним зберіганням та контрабандою наркотичного засобу, обіг якого обмежено - кокаїну в особливо великому розмірі, який в свою чергу має негативний вплив на осіб, які вживають зазначені речовини, що в подальшому тягне за собою систематичність такого вживання та подальші непоправні наслідки для осіб, які вживають такі речовини, їх родин та суспільства в цілому.

Враховуючи викладене клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-178,183,199 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк застосування у відношенні обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.305 та ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ОСОБА_9 ( ОСОБА_9 ), ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ОСОБА_15), кожного окремо, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - строком до 22 вересня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченими ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ОСОБА_16 ( ОСОБА_9 ), ОСОБА_17 ( ОСОБА_11 ), ОСОБА_15), кожним окремо, обов`язків, передбачених КПК України - у раніше визначеному судом розмірі, що складає 2108850 (два мільйони сто вісім тисяч вісімсот п`ятдесят) грн.

Кожен з обвинувачених або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, після чого обвинувачений звільняється з-під варти.

У разі внесення застави покласти на такого обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з м. Одеси без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Суддя ОСОБА_1