НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2761/23
Провадження № 1-кп/0182/922/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши в м. Нікополі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000113 від 11.04.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, із середньо-технічною світою, непрацюючого, на утриманні нікого не має, не є особою з інвалідністю, пенсіонером чи депутатом, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.4 ст.358 КК України

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1.ОСОБА_2 приблизно на початку лютого 2023 року вирішив придбати підроблене посвідчення водія з метою отримання можливості керувати транспортними засобами.

2.З метою отримання підробленого посвідчення водія у спосіб, що не відповідає порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», ОСОБА_2 за допомогою соціальної інтернет-мережі «Фейсбук» на початку лютого 2023 року зв`язався із невстановленою особою, яка запропонувала придбати підроблене посвідчення водія встановленого зразка за ціною 5000 гривень.

3.При цьому, достовірно знаючи про порядок отримання посвідчення водія, встановлений чинним законодавством, діючи в супереч цього порядку, ОСОБА_2 умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ввійшов у змову з невстановленою особою та замовив за обумовлену ціну виготовлення підробленого посвідчення водія категорії «В» з метою подальшого його використання. При цьому, невстановлена особа повідомила ОСОБА_2 про необхідність передачі фотокартки для її розміщення на бланку посвідчення на право керування транспортними засобами, а також копії паспорту та підпису. ОСОБА_2 достовірно знаючи, що його фотокартка та вказані документи будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа - посвідчення на право керування транспортними засобами, надіслав невстановленій особі свою фотокартку, копію паспорту та копію підпису.

4.У подальшому невстановлена особа виготовила посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.03.1997 категорії «В» на ім`я ОСОБА_2 . В наслідок чого ОСОБА_2 перебуваючи в м. Дніпро поблизу магазину «Епіцентр», що розташований на Запорізькому шосе буд. 62-К в невстановлений досудовим розслідуванням час отримав від невстановленої особи (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження) посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.03.1997 категорії «В» на своє ім`я для подальшого використання згадане підроблене посвідчення.

5.Після отримання підробленого посвідчення водія, ОСОБА_2 достовірно знаючи, що згадане посвідчення водія підроблене, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», умисно використовував завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.03.1997, категорії «В» на своє ім`я для керування автотранспортним засобом марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 за наступних обставин.

6.Так, 11.04.2023 приблизно о 20:40 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 на блокпосту 227 км автодороги Н-23 Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя був зупинений поліцейськими, а саме старшим інспектором ВРПП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Під час здійснення перевірки водійського посвідчення ОСОБА_2 усвідомлюючи протиправність свого діяння та бажаючи його настання, використав завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.03.1997 категорії «В» на своє ім`я, яке не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України, пред`явивши його поліцейському.

7.Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Процедура

8.До суду обвинувальний акт у вказаному кримінальному проваджені надійшов із клопотанням прокурора про розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, відповідно до статті 302 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

9.Судом було постановлено ухвалу про розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000113 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, в порядку статті 382 КПК.

10.Судом на підставі частини четвертої статті 107 КПК у зв`язку із тим, що відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Позиції учасників судового провадження

11.Разом із обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження від обвинуваченого ОСОБА_2 надійшла заява, яка підписана обвинуваченим у присутності захисника адвоката ОСОБА_3 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником адвокатом ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності (а.с.12-14).

Оцінка Суду

12.При досліджені матеріалів справи встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

13.У відповідності до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорюється пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

14.Судом досліджені матеріали кримінального провадження №0000113: витяг з ЄРДР від 11.04.2023 (а.п.1); рапорт працівника поліції від 11.04.2023 (а.п.5); електронний рапорт про реєстрацію ЄО за № 7182 від 11.04.2023 (а.п.6); заява ОСОБА_2 про добровільну видачу від 11.04.2023 (а.п.7); протокол огляду місця події з фототаблицею (а.п.8-11); висновком експерта № СЕ-19/104-23/14407-ДД від 21.04.2023 (а.п.24-27); постанова про долучення до справи речового доказу від 01.05.2023 (а.п.28); спец.пакет (а.п.29); копія рапорту дізнавача (а.п.42); витяг з ЄРДР від 07.06.2023 (а.п.43); відповідь на запит про надання інформації філії ГСЦ МВС в Дніпропетровській області ТСЦ МВС № 31/4-1245-422/1 від 17.05.2023 (а.п.53).

15.Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

16.Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

17.Вина ОСОБА_2 у скоєному доведена у повному обсязі, дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Призначення покарання

18.При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

19.Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

20.Також, суд враховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

21.Так, обвинувачений ОСОБА_2 на утриманні нікого немає, не одружений, не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.51), не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п.47,49), раніше не судимий (а.п.50).

22.Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття .

23.Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

24.З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді штрафу, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

25.Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

26.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

27.Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

28.Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався, підстав для обрання суд не вбачає.

29.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

30.Крім того, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта по судовій технічній експертизі документів № СЕ-19/104-23/14407-ДД від 21.04.2022 в сумі 1673 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 368, 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в:

1.ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

2.Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не обирати.

3.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

4.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

5.Речові докази:

- один спец-пакет Експертної служби МВС України № 5681517 всередині якого знаходиться одне посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке згідно експертизи не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам, визнане у якості речового доказу та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000113 залишити у матеріалах справи.

6.Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 1673 (одна тисяча шістсот сімдесят три) гривні 00 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1