Справа № 522/7710/23
Провадження по справі № 1-в/522/218/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

10 травня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про вирішення питання про призначення остаточного покарання за наявності кількох вироків стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Анатрацит Луганської області, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,-

За участю учасників судового розгляду:

прокурора - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

На обліку Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області перебуває ОСОБА_3 засуджений 05.11.2020 Біловодським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, строком на 3 роки.

17.04.2023 року на виконання до Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області стосовно ОСОБА_3 надійшов вирок Оболонського районного суду м. Києва від 02.02.2022, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки.

У вступній частині вироку Оболонського районного суду м. Києва від 02.02.2022 не зазначено, що ОСОБА_3 раніше судимий 05.11.2020 року Біловодським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, строком на 3 роки.

В мотивувальній частині вироку даний факт не відображено та не враховано в резолютивній частині вироку при призначенні покарання.

Вказані вироки перебувають на виконанні у Приморському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області окремо, що підтверджено матеріалами подання, розпорядженнями суду про направлення вказаних вироків на виконання.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, надавши заяву щодо розгляду подання за його відсутністю.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що вирок Оболонського районного суду м. Київа від 02.02.2022, слід виконувати окремо від вироку Біловодського районного суду Луганської області від 05.11.2020 року.

Засуджений ОСОБА_3 просив суд прийняти рішення про самостійне виконання призначених вироків самостійно.

Суд, заслухавши думку прокурора, проаналізувавши матеріали подання, дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п.11 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Із змісту даної статті вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст. 71 КК України (п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Як вбачається із матеріалів справи, вищезазначені вироки стосовно ОСОБА_3 набрали законної сили та усі направлені на виконання до Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, де перебувають на виконанні.

Згідно роз`яснень, котрі містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

За аналогією можна зробити висновок, що й у разі, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі та, як встановлено у судовому засіданні, навіть до вчинення злочину, за який вона була засуджена першим вироком, інший злочин, за який до неї знову було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та кожен вирок виконується самостійно.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно з ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що відповідно до ст.1 КК України та ст.2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду у порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, котрі містяться у вищезазначеній постанові, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України (1960 року) не було вирішено.

Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків суду стосовно засудженого ОСОБА_3 , оскільки інший злочин ним вчинено до постановлення попереднього вироку, а не під час іспитового строку.

Суд вважає за необхідне вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що вирішення зазначеного подання порушує суть вироків, суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.376, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про вирішення питання про призначення остаточного покарання за сукупністю вироків стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали суду.

Вироки відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалені Оболонським районним судом м. Києва від 02.02.2022 року та Біловодським районним судом Луганської області від 05.11.2020 року, - виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги через районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 10.05.2023 року о 16:00 годині в залі суду №131.

Суддя: ОСОБА_1

10.05.2023