Справа № 953/3852/23
Провадження № 1-кс/953/4024/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Харків Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000567 від 17.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000567 віл 17.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України, про арешт майна, в якому просить накласти арешт шляхом встановлення заборони користування на речі та документи, виявлені та вилучені 24.05.2023 під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-блокнот у фіолетовій обкладинці з написом «Marker Book» з рукописними записами та аркушами паперу з рукописним текстом;

-блокнот у обкладинці зеленого кольору з написом «Hermess» з рукописними записами;

-мобільний телефон ТМ «Xiaomi» у корпусі сірого кольору на задній частині корпусу мається наліпка «Remax», на передній частині скла є тріщина, скло задньої камери частково відсутнє, у робочому стані з сім-карткою «Водафон»;

-банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , шляхом заборони користування вказаним майном.

Місцем зберігання майна прокурор просить визначити камеру схову СУ ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає наступне.

Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у виділеному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000567 від 17.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.04.2023 до слідчого управління ГУНП України в Харківській області надійшли матеріали управління СБ України в Харківській області, про те що громадянин ОСОБА_5 в змові з невстановленими особами організували злочинну схему з систематичного отримання неправомірної вигоди за підготовку необхідних документів для виїзду військовозобов`язаних громадян України за кордон.

Допитаний свідок надав показання про те, що познайомився з жінкою на ім`я ОСОБА_6 , яка за грошову винагороду в розмірі 6500 доларів США та 3000 гривень допоможе останньому в отриманні необхідних документів для виїзду військовозобов`язаних громадян України за кордон.

24.05.2023 у період часу з 18:53 год. по 21:27 год. на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 23.05.2023 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено зазначене в клопотанні майно.

Вказані речі та документи 25.05.2023 визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

Вилучені в ході проведення обшуків предмети та документи мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, оскільки є засобами вчинення кримінального правопорушення, можуть містити на собі інформацію вчинення кримінального правопорушення, в подальшому будуть необхідні для проведення судових експертиз, відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Повернення вищевказаного вилученого майна може негативно вплинути на з`ясування істини по кримінальному провадженню, оскільки повернення зазначених предметів унеможливить проведення експертного дослідження та інших досліджень, що будуть проводитись рамках кримінального провадження.

Враховуючи наведене, у органу досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вищезазначені предмети та документи з метою недопущення їх знищення, забезпечення збереження доказів, повного та об`єктивного досудового розслідування.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. ОСОБА_4 , який є власником майна, у судове засідання не з`явився, його захисник адвокат ОСОБА_7 надав суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Із вказаним клопотанням прокурор звернувся до суду засобами поштового зв`язку 25 травня 2023 року, яке надійшло до суду 31 травня 2023 року, тобто клопотання прокурора про арешт майна подане у строки, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, з підстав, передбачених п.,3 ч. 2 ст. 170 КК України, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно має значення для забезпечення кримінального провадження, було вилучене 24 травня 2023 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , про можливу причетність якого до вчинення кримінального правопорушення вбачається з ухвали слідчого судді про обшук та наданих до клопотання матеріалів, вилучен5е майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є засобами вчинення злочину та існує можливість його використання, як доказів у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 25 травня 2023 року зазначені в клопотанні речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурором доведено наявність розумних підозр вважати, що вилучене під час проведення обшуку зазначене в клопотанні майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч.2 ст.168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Прокурором обґрунтовано необхідність накладення арешту на вилучені мобільні телефони, оскільки дане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна постанова слідчого про визнання їх речовими доказами, є необхідність у проведенні їх огляду.

Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає наявності будь-яких негативних наслідків, які б переважали інтереси держави, а тому таке втручання у права та інтереси власника майна є виправданим.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Враховуючи, що вилучені мобільні телефони можуть містити відомості, які не мають значення для даного кримінального провадження, та необхідні особам для забезпечення своїх соціальних потреб, з метою запобігання надмірного обмеження права власності, слідчий суддя покладає на прокурора обов`язок після зняття за участю спеціаліста інформації з мобільних телефонів та проведення судових експертиз зазначеного майна повернути їх власникам.

Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на користування даним майном.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000567 від 17.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 , щляхом позбавлення права на користування, а саме на:

-блокнот у фіолетовій обкладинці з написом «Marker Book» з рукописними записами та аркушами паперу з рукописним текстом;

-блокнот у обкладинці зеленого кольору з написом «Hermess» з рукописними записами;

-мобільний телефон ТМ «Xiaomi» у корпусі сірого кольору на задній частині корпусу мається наліпка «Remax», на передній частині скла є тріщина, скло задньої камери частково відсутнє, у робочому стані з сім-карткою «Водафон»;

-банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

Місце зберігання арештованого майна визначити за органом досудового розслідування СУ ГУНП в Харківській області.

Зобов`язати прокурора після зняття інформації з мобільного телефону ТМ «Xiaomi»та проведення судових експертиз зазначеного майна передати це майно на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Роз`яснити прокурору його відповідальність за зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1