Центральний районий суд м. Миколаєва
Справа № 490/1514/23
У Х В А Л А

19 травня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001280 від 13.11.2022р., за підозрою:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва про закриття кримінального провадження № 0001280, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2022р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_3 на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

ОСОБА_3 підозрюється у тому, що 12.11.2022р., приблизно о 17 год. 25 хв., водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував технічно справним автомобілем марки «Chery Elara», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , та рухався у темний час доби, по сухій, чистій, асфальтованій ділянці, у правій смузі для руху по проїжджій частині вул. Севастопольської, повертаючи на вул. Садова з боку вул. Чкалова в напрямку просп. Центрального.

Під час руху в обраному напрямку, при наближенні до нерегульованого світлофором пішохідного переходу позначеного дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР України і дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР України), розташованого на проїзній частині вул. Садової після перехрестя з вул. Севастопольська, у бік просп. Центрального водій ОСОБА_3 , в порушення вимог пунктів 2.3 «б», 10.1, 12.3, 16.2, 18.1 ПДР України, а саме:

Під час руху в обраному напрямку, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміни, перед початком свого руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_5 , не зменшив швидкість та не зупинився, для надання йому переваги в русі продовжив рух у обраному напрямку, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішохода ОСОБА_5 , для якого може бути створена перешкода чи небезпека, на нерегульованому перехресті, повертаючи праворуч, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_5 , який переходив проїзну частину, на яку він повертає внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїжджу частину вул. Садової в межах дії дорожніх знаків 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» ПДР України, та рухався справа-наліво відносно напрямку руху транспортних засобів на вказаній ділянці проїзної частини та водія ОСОБА_3 .

В результаті зазначеної дорожньо - транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла 4 хребця грудного відділу хребта, яке відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дана дорожньо - транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_3 , вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 12.3, 16.2, 18.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому, причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Вказані вище дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час проведення досудового розслідування, від потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_3 надійшли заяви з проханням про закриття вказаного кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_3 в порядку ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

В підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_5 надіслав заяву, в якій просив розглядати вказане клопотання без його участі та що він не заперечує проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання прокурора підтримав.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані прокурором документи, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 284 КПК України, передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, є необережним та, виходячи зі змісту ст. 12 КК України, належить до категорії кримінальних проступків.

З наданої потерпілим ОСОБА_5 заяви слідує, що ОСОБА_3 повністю відшкодував заподіяну йому внаслідок ДТП шкоду, та він не має до нього будь-яких претензій.

Після роз`яснення судом обвинуваченому підстав, наслідків звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також права заперечувати проти цього і вимагати продовження кримінального провадження в загальному порядку, обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що ці підстави, наслідки та право йому зрозумілі, і він не заперечує проти його звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, визначених у ст. 46 КК України.

Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення з підстав, визначених у ст. 46 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено, речові докази відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до висновку Великої палати Верховного суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо.

Нормами КПК України, встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК України). Оскільки ст. 126 КПК України, визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС прийшов до висновку, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 14.02.2023р. № СЕ-19/115-23/1847-ІТ) в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 24 коп.; експертизи (висновок від 23.02.2023р. № 23/975) в сумі 1911 (одна тисяча дев`ятсот одинадцять) грн. 84 коп.

Речовий доказ: -автомобіль «Chery Elara», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне передати власнику ОСОБА_6 .

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284-288, 314, 369-372, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва про закриття кримінального провадження № 0001280, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2022р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_3 на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0001280, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2022р. за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 14.02.2023р. № СЕ-19/115-23/1847-ІТ) в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 24 коп.; експертизи (висновок від 23.02.2023р. № 23/975) в сумі 1911 (одна тисяча дев`ятсот одинадцять) грн. 84 коп.

Речовий доказ: -автомобіль автомобіль «Chery Elara», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3 , залишити власнику ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1