Єдиний унікальний номер 443/856/18
Провадження № 1-кп/448/6/23
В И Р О К

Іменем України

03.07.2023року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

при секретарях судових засідань: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська кримінальне провадження №0000035 від 05 вересня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, працюючого на посаді прокурора Жидачівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області (на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення), раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

учасники процесу:

прокурори: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

потерпіла особа ОСОБА_8 , не з`явилась (заява),

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування гр. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

05.09.2017, близько 12:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно несправним, але працездатним транспортним засобом автомобілем марки «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись, в порушення вимог п.12.4 Правил дорожнього руху України із швидкістю понад 123 км/год., відповідно до котрих у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год., по вулиці Фабричній, що у м.Жидачеві Львівської області, в напрямку від автомобільного моста через річку «Стрий» до будинку №3 по вул.Фабричній, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, внаслідок чого втратив контроль над керуванням транспортним засобом та в районі розташування будинку № 1а по вул.Фабричній у м.Жидачеві, скоїв наїзд на бордюрний камінь, що на межі лівого краю проїзної частини дороги та трав`яного газону, з подальшим переміщенням автомобіля марки «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за межі проїзної частини дороги зліва, з наступним виїздом на лівий трав`яний газон, заїзд до будинків, трав`яний газон, що розташований за пішохідним тротуаром, майданчик для стоянки транспортних засобів та на кінцевій стадії в сторону розташування сміттєвих баків.

Технічна несправність автомобіля марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , полягала в пошкодженні з`єднання нижнього важеля із поворотним кулаком переднього правого колеса автомобіля марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , котре виникло задовго до моменту ДТП, і могло привести до його роз`єднання в будь-який момент експлуатації автомобіля при виникненні умов різкого коливання у вертикальній площині в процесі руху. Несправність елементів підвіски переднього правого колеса автомобіля «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , яка полягала у пошкодженні з`єднання нижнього важеля із поворотним кулаком, негативно впливала на керованість автомобіля і за обставин, коли навантаження на колесі під час руху автомобіля по нерівностях зменшилось до нуля (колесо відривалось від дорожнього покриття), призвело до розриву кінематичного зв`язку між колесом та кузовом автомобіля (палець шарніру нижнього важеля, маючи можливість осьового переміщення, повністю вийшов з отвору вуха поворотного кулака), що обумовило раптову втрату контролю над керуванням автомобіля марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 .

Водночас, з технічної точки зору, причиною настання даної ДТП, стали дії водія автомобіля марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , що полягали в невиконанні ним вимог п.1.10 (в частині визначення терміну «небезпека для руху»), п.п. «а, б» п.2.3, п.12.3, п.31.1, п.31.4, п.п. «а, б, г» п.31.4.2, п.31.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР України), згідно яких:

- п. 1.10. «небезпека для руху» зміна дорожньої обстановки або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися;

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу;

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 31.1. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації;

- п. 31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.2. Рульове керування:

а) сумарний люфт у рульовому керуванні легкових автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т перевищує 10 градусів;

б) є не передбачені конструкцією відчутні взаємні переміщення деталей і вузлів рульового керування або переміщення їх відносно кузова (шасі, кабіни, рами) транспортного засобу; нарізні з`єднання не затягнуті або надійно не зафіксовані;

г) у рульовому керуванні встановлено деталі із слідами залишкової деформації та іншими дефектами, а також застосовано деталі і робочі рідини, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника.

- п. 31.5. У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

У даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , мав технічну можливість уникнути ДТП, ця можливість обумовлювалася необхідністю виконанням ним вимог п.1.10 (в частині визначення терміну «небезпека для руху»), п.п. «а, б» п.2.3, п.12.3, п.31.1, п.31.4, п.п. «а, б, г» п.31.4.2, п.31.5 ПДР України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир транспортного засобу - автомобіля марки «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 отримала перелом нижньої третини обох кісток лівої гомілки, закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, синці на голові, на грудях, в ділянці лівого кульшового суглоба, на руках, на правій нозі, крововилив в білковій оболонці лівого ока, садна на обличчі, на грудях, на спині, на правій нозі, які, згідно висновку судово-медичного експерта №1475 від 26.09.2017 року, відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Органом досудового розслідування такі дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за частиною 1 статті 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій особі середньої тяжкості тілесне ушкодження.

На вказаній кваліфікації дій ОСОБА_4 , наполягав прокурор прокуратури Львівської області ОСОБА_10 , котрий підтримав державне обвинувачення під час розгляду кримінального провадження.

Як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 , вини в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав. Надав суду наступні показання: в день аварії, тобто 05.09.2017 року, вранці він підвозив ОСОБА_11 до її родичів у село Волиця - Гніздичівська Жидачівського району із м.Жидачів. На той час він перебував у відпустці та нікуди не поспішав. В той день у його розпорядженні був автомобіль марки «Ауді 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому вони і поїхали у село під його керуванням.

Повертаючись назад у м.Жидачів, він почув якийсь стукіт у машині і подумав, що добре не закрив багажне відділення. Так як стукіт не припинявся, уже доїжджаючи до ОСОБА_12 , він все-таки вирішив зупинитися і перевірити чи закрите було багажне відділення. Вони з`їхали направо з головної дороги перед мостом на в`їзді у Жидачів та зупинилися на польовій дорозі. Це було десь перед обідом.

Він вийшов із автомобіля, підійшов до багажника, відкрив його та ще раз закрив і повернувся назад у машину, сівши на місце водія. В цей час ОСОБА_13 почала говорити, що вона поспішає і що їй якомога швидше потрібно потрапити в Жидачів. Він був дуже втомлений, так як перед цим не спав майже добу і вирішив покурити. Ірина настоювала, щоб вони їхали негайно, однак він їй в цьому відмовив і прикурив сигарету. На цьому ґрунті у них виник словесний конфлікт, який переріс у сварку. Під час цієї сварки ОСОБА_13 , будучи зла на нього ( ОСОБА_14 ) через те, що він не хочу їхати додому, схопила його руками за сорочку і почала шарпати та порвала її. Така поведінка ОСОБА_13 сильно обурила його і він сказав їй, що якщо їй так терміново потрібно додому, то вона може піти пішки, оскільки вони знаходились недалеко від міста. Словесний конфлікт між ними продовжувався, і він на «зло» ОСОБА_13 взяв коньяк, який був у машині і почав пити. Після цього він вийшов з автомобіля і пересів на переднє пасажирське сидіння, щоб подрімати. Тоді ОСОБА_13 із заднього сидіння пересіла на місце водія, завела машину та поїхала у напрямку міста Жидачів, де орієнтовно через хвилину на вулиці Фабричній і відбулась ДТП.

ОСОБА_4 стверджує, що він знаходився на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_9 на місці водія.

Зазначає, що в перші дні після дорожньо-транспортної пригоди, коли він знаходився у реанімаційному відділенні 8-ї лікарні м. Львова, подзвонив на мобільний телефон ОСОБА_9 , так як хотів запитати як вона себе почуває, та запитати чи пригадує вона обставини ДТП, оскільки на той час внаслідок перенесених травм голови він не пригадував, як все відбувалось. Він запитав як вона, на що, на скільки пригадує, вона відповіла, що погано. В той же час одним із перших, якщо не першим, її питанням йому було чи пам`ятає хто був за кермом. На що він відповів, що напевне, що він, бо на той час він цього не пам`ятав. В той момент він не придав цьому запитанню дуже важливого значення, однак зараз, коли він пригадав, що безпосередньо перед ДТП за кермом автомобіля була ОСОБА_9 він зрозумів, що таке питання остання задала, на його думку, для того, щоб вияснити чи пам`ятає він хто був за кермом автомобіля у момент аварії та з метою подальшого перекладання вини на нього. Також, після цього йому надходили СМС повідомлення через програму «Viber» від ОСОБА_9 , які, на його думку також були спрямовані на те, щоб переконати його в тому, що винуватцем ДТП був він.

Покликався на те, що інкримінованого йому кримінального правопорушення не вчиняв; вважає, що дії органу досудового розслідування носять щодо нього провокаційний характер, оскільки, визнання його винним суттєво спростило, для правоохоронних органів проведення слідства на належному рівні та встановленні дійсно винних осіб. У висунутому йому обвинуваченні просив виправдати.

За переконанням сторони обвинувачення вина ОСОБА_4 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доводиться наданими прокурором доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_15 , котра в судовому засіданні зазначила наступне. Обвинуваченого ОСОБА_4 вона знає на протязі 2 років та перебуває із останнім в дружніх стосунках. Близько 2 років ОСОБА_4 користувався автомобілем марки «Деу Нексія». З приводу автомобіля марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_2 , може повідомити, що час-від-часу, ОСОБА_4 користувався вказаним транспортним засобом, проте в основному, він їздив на автомобілі марки «Деу Нексія». 04.09.2017 року приблизно о 23:30 год. до неї приїхав ОСОБА_4 на автомобілі марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , вона сіла до нього в автомобіль та вони поїхали разом із ним на автозаправну станцію «Окко» (на виїзді із м.Жидачів в напрямку м.Ходорова). На вказаній заправці, ОСОБА_4 придбав шампанське та каву, котрі приніс в автомобіль. Згодом, в автомобілі вона випила трішки шампанського (орієнтовно 2 стакани), ОСОБА_4 також пив шампанське разом із нею, а згодом, коли вона вже перестала пити шампанське, він самостійно допив решту. Шампанське вони пили як на території АЗС, так і від`їхавши від неї та зупинившись на узбіччі дороги. Згодом на АЗС, назви котрої вона не пригадує (розташована на виїзді із м.Жидачів в напрямку смт.Гніздичів Жидачівського району), ОСОБА_4 придбав пляшку вина. Після цього, вони виїхали з території АЗС, дещо проїхали та зупинились на узбіччі дороги. Через певний час, ОСОБА_4 почав пити вино, котре він придбав, вона особисто цього вина не пила. Згодом, а саме приблизно 02.45 03.00 год. вона хотіла піти до дому, оскільки її обурило, що ОСОБА_4 вживає алкоголь, однак, коли вийшла з автомобіля, ОСОБА_4 її наздогнав та попросив не йти, та сказав, що більше себе так поводити не буде та коли йому стане краще він завезе її до дому. Вона погодилась та повернулась до автомобіля. Після цього, ОСОБА_4 допив вино. Протягом ночі вони більше нікуди не їздили та перебували на цьому ж місці. Весь цей час, ОСОБА_4 та вона перебували в автомобілі, час-від-часу ОСОБА_4 курив та зрідка дрімав. Протягом ночі вони вели розмови на різні побутові теми. З вищевказаного місця вони поїхали приблизно о 10.00 год. 05.09.2017 року в сторону моста через р.Стрий на виїзд із м.Жидачева в сторону м.Львова. Їдучи через м.Жидачів, ОСОБА_4 , зупинився біля магазину «Дністер», що по вул.Фабричній у м.Жидачеві. В цьому магазині останній придбав ще пляшку пива та 0,25 грам коньяку.

Після цього, вони поїхали за міст та повернули в перший поворот на ліво, де проїхавши декілька метрів, зупинились обабіч дороги. На вказаному місці, ОСОБА_4 , майже перед тим як вони збирались їхати додому, випив пляшку пива та приблизно половину пляшки коньяку. Згодом, а саме приблизно о 12:15-12:30год. вони виїхали з цього місця та мали їхати до неї додому. На момент початку руху та в подальшому до ДТП, ОСОБА_4 знаходився за кермом автомобіля марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , а вона знаходилась на задньому пасажирському сидінні дещо справа від середини. Виїхавши з ґрунтової дороги на асфальтовану дорогу, вони їхали в напрямку м.Жидачева, до моста. Зазначила, що до вказаного моста ОСОБА_4 їхав з більшою швидкістю, ніж зазвичай, однак точну швидкість вона повідомити не може, оскільки в цей час вона не дивилась на показник спідометра автомобіля. В подальшому, коли ОСОБА_4 виїхав на міст, він почав набирати швидкість, що її збентежило, адже на її думку, він почав їхати не менше 100 км/год., а можливо і більше. В цей момент, вона встигла спитатись «що ти робиш?». Відразу ж після цих слів, автомобіль поїхав ліворуч, перетнув зустрічну смугу рух та вдарився об бордюр, після чого почав перевертатись. На момент ДТП вона помітила, що ОСОБА_4 тримав кермо автомобіля, однак не міг змінити напрямок руху автомобіля, на її думку через значну швидкість транспортного засобу. В первинний момент удару, автомобіль вдарився своєю лівою частиною об бордюр, після чого почав перевертатись в свою праву сторону. В цей момент вона відчула, як від удару вона почила «відлітати» спиною до правої задньої дверки автомобіля, після цього, вона обхопила свою голову руками та знов вдарилась об деталі автомобіля. Після цього, вона втратила свідомість та прийшла до тями в той момент, коли на місці ДТП була вже карета швидкої медичної допомоги. В подальшому її госпіталізували в Жидачівську ЦРЛ. На запитання в який одяг був одягнений обвинувачений ОСОБА_4 , то зазначила, що такий мав на собі сорочку в «клітинку», куртку, штани, туфлі чорного кольору.

Надалі потерпілою ОСОБА_16 , подано на адресу суду клопотання про подальший розгляд вищевказаного кримінального провадження у її відсутності, у зв`язку з виїздом на тривалий термін за межі території України.

- показаннями свідка сторони обвинувачення ОСОБА_17 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. Повідомив, що потерпіла його дружина. На момент ДТП, він перебував за кордоном, оскільки протягом останніх 7-ми років там працює. Зазначив, що до нього підходив свідок (ім`я якого не вказав), і повідомив, що обвинувачений йому пропонував кошти для того, щоб той вказав, що за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_18 . Також вказував, що мав інциденти з батьками обвинуваченого та самим обвинуваченим, котрі погрожували йому, якщо той не скаже, що дійсно за кермом автомобіля була його дружина ОСОБА_13 , то матиме «великі» проблеми;

- показаннями свідка сторони обвинувачення ОСОБА_19 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. Повідомив, що на момент вчинення кримінального правопорушення працював на посаді старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області. 05.09.2017 року за вказівкою начальника слідчого відділу виїхав на місце ДТП, що мало місце близько 13 год. вказаного дня на вул.Фабричній, що у м.Жидачів Львівської області за участі транспортного засобу автомобіля марки «Ауді 100». Приїхавши на місце вказаної ДТП побачив, як на сміттєвих баках звисає автомобіль марки «Ауді». Обвинувачений ОСОБА_20 , лежав біля водійських дверей, а потерпіла ОСОБА_16 , на відстані 3-4м від автомобіля, сиділа на траві. Надалі провів огляд місця події та виніс відповідно процесуальний документ. Окрім нього, на місці події були працівники Жидачівської прокуратури, як згодом йому стало відомо, обвинувачений там працював. Під час перебування на місці ДТП, опитував свідків очевидців події про обставини даної дорожньо-транспортної пригоди. Зазначив, що давав доручення оперативникам про встановлення місця знаходження відеокамер на прилеглих будинках, однак отримав відповідь, що жодних камер відеоспостереження на прилеглих до місця події будівлях встановлено не було. Покликався і на те, що свідки сторони захисту для дачі пояснень в його службовий кабінет приходили виключно з адвокатом. Вважає, що зібрано достатньо доказів вини обвинуваченого. Більше нічого з даного приводу повідомити не може;

- показаннями свідка сторони обвинувачення ОСОБА_21 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. 05.09.2017 року, близько 12.30 год. він з дружиною повертались з базару додому, коли на зустріч їм на великій швидкості рухався транспортний засіб автомобіль марки «Ауді». Швидкість вказаного транспортного засобу була близько 150 км/год. Надалі, як він припускає вказаний транспортний засіб зачепився за бордюр, став некерованим та в`їхав в сміттєві ящики, що на вул.Фабричній, у м.Жидачів, і на таких зупинився. Він вибіг із транспортного засобу, в якому перебував, і підійшов до місця дорожньо-транспортної пригоди. Обвинувачений лежав непритомним біля сміттєвих ящиків, неподалік водійських дверей, які були відчинені, а потерпіла була приперта до сміттєвих ящиків. Вказував, що за кермом перебував обвинувачений, який був одягнений в сорочку з «червоними квадратами». Приблизно у лютому місяці 2018 року до нього додому неодноразово приїжджав обвинувачений, і на полягав, щоб він говорив про те, що за кермом транспортного засобу перебував не він, а ОСОБА_18 . Більше нічого з даного приводу повідомити не може;

- аналогічними показами свідка ОСОБА_22 - дружини ОСОБА_21 , котра в судовому засіданні підтвердила обставини дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля марки «Ауді» 05.09.2017 року, під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 , що мали місце близько 13:00 год. по вул.Фабричній, що у м.Жидачів Львівської області;

- показаннями свідка сторони обвинувачення ОСОБА_23 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. 05.09.2017 року перебував вдома. Близько 13 год. почув сильний стукіт на вулиці. Виглянув у вікно, то побачив на сміттєвих баках автомобіль марки «Ауді». Надалі викликав швидку медичну допомогу і подався до місця ДТП. Прийшовши на місце ДТП побачив відкриті водійські двері вказаного автомобіля, а біля них лежав обвинувачений. В свою чергу потерпіла знаходилась близько 10м від транспортного засобу. Зі слів очевидців, то потерпілу перенесли подалі від транспортного засобу. Більше нічого з даного приводу повідомити не може;

- показаннями свідка сторони обвинувачення ОСОБА_24 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. 05.09.2017 року близько 13:00 год. перебував зі знайомим біля магазину «Дністер», коли почув сильний удар. Під`їхавши до місця де було чутно удар, пробачив на сміттєвих ящиках автомобіль «Ауді». Водійські двері вказаного автомобіля були відчинені, неподалік них лежав обвинувачений без свідомості, а потерпіла перебувала дальше транспортного засобу (близько 3м від транспортного засобу). Зазначив, що самого механізму ДТП не бачив, оскільки був на відстані близько 300 м від місця ДТП. Так само не може вказати хто був за кермом вказаного транспортного засобу;

- показаннями свідка сторони обвинувачення ОСОБА_25 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. 05.09.2017 року він забирав свій автомобіль зі стоянки, що розташована по вул.Фабричній навпроти будинку №1а у м.Жидачеві. Приблизно о 12.30 год. почув, що по вул.Фабричній проїхав автомобіль, надалі було чутно гучний стук. Оскільки від огляду дороги його відділяв металевий паркан, він одразу вийшов на вулицю і побачив, що біля будинку №3, на сміттєвих баках знаходиться автомобіль, під яким лежало тіло людини - ОСОБА_14 , а біля нього, на відстані приблизно 4-5 м від краю сміттєвих баків, на асфальтованій площадці сиділа ОСОБА_18 . Обвинувачений ОСОБА_20 лежав на животі, без свідомості, а ОСОБА_16 перебувала в шоковому стані, нічого не говорила. Через деякий час, присутні особи пересадили ОСОБА_16 на заднє сидіння вказаного автомобіля. Більше з даного приводу повідомити нічого не взмозі.

- показаннями свідка сторони обвинувачення ОСОБА_26 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. Автомобіль марки «Audi 100», р.н. НОМЕР_1 належить йому на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Вказаний автомобіль він придбав на початку серпня 2017 року. Вказаним автомобілем користувався особисто, однак, на прохання своїх друзів він також дав їм користуватись цим автомобілем. Обвинуваченого ОСОБА_4 він знав з дитячих років, оскільки вони фактично виросли разом та дружать по теперішній час. ОСОБА_27 неодноразово брав в нього вищевказаний автомобіль про що він жодних заперечень не мав. Так, 04.09.2017 року ОСОБА_4 , приблизно о 19:00 20:00 год. попросив в нього свій автомобіль, на що він не заперечуючи, погодився та дав тому ключі від автомобіля та технічний паспорт. З якою метою ОСОБА_20 взяв автомобіль він не знає. В цей день, приблизно о 24.00 год. він дзвонив до нього, оскільки в цей час він відпочивав зі своїми друзями та хотів попросити ОСОБА_4 , щоб останній привіз їм цигарки, однак останній сказав йому, що він вже вдома і лягає спати. Про факт ДТП йому стало відомо зі слів мешканців будинку по вул.Фабричній, котрі зателефонували йому та повідомили, що його автомобіль потрапив в ДТП, після чого він приїхав на місце ДТП. Про обставини ДТП йому нічого не відомо;

- показаннями свідка сторони обвинувачення ОСОБА_28 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. 05.09.2017 о 12:15 12:30 год. він йшов з риболовлі, а саме від моста через річку Стрий в сторону Жидачівського паперового комбінату по вул.Фабричній.. В один із моментів він побачив автомобіль «Ауді», котрий рухався на великій швидкості по лівій стороні проїжджої частини в напрямку тротуару. За кермом автомобіля перебував чоловік. Де була жінка в автомобілі в цей момент він не помітив, однак точно може повідомити, що така не сиділа на передньому сидінні, оскільки через відчинене вікно він бачив лише чоловіка водія, а на передньому пасажирському сидінні він нікого не бачив. Автомобіль виїхав на узбіччя дороги приблизно на відстані 3 метрів перед ним та відразу вдарився об дорожній знак «зупинка заборонена» котрий одразу ж «зрізав», залишивши від нього лише бетонну опору та частину металевого стовпця. Після цього автомобіль підлетів в повітря, перелетів, на його думку, асфальтовану частину заїзду в подвір`я будинків та вдарившись об бордюр, декілька разів перевернувся та зупинився вже на сміттєвих баках. Він відразу підійшов до місця ДТП та помітив, що з вікна водійських дверей «звисає» водій автомобіля. Люди, котрі прибігли на місце ДТП витягнули водія через вікно водійської дверки автомобіля та положили на асфальт. Дівчина в цей час була на траві, однак як і коли вона вилетіла із автомобіля він не помітив;

- показаннями свідка сторони обвинувачення ОСОБА_29 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. 05.09.2017 о 12.30 год. він перебував в себе вдома. В цей момент часу він курив через вікно своєї квартири, що розташована на першому поверсі будинку і вікна якої виходять на проїжджу частину вул.Фабричної, що у м.Жидачів. Об 12.30 год. він помітив як з моста їде автомобіль марки «Ауді-100» на значній швидкості, а саме: приблизно 150 км/год. Надалі транспортний засіб зачепився за бордюр, декілька разів перекинувся і затримався на сміттєвих баках. Коли вийшов із своєї квартири, то побачив як біля авто перебувало не менше 10 осіб. Неподалік водійських дверцят лежав якийсь чоловік непритомний, а через 3-4 м. від авто сиділа дівчина. Хто перебував за кермом вказаного транспортного засобу він не бачив. Більше нічого з даного приводу повідомити не може;

Крім того, з метою обґрунтування висунутого обвинувачення сторона обвинувачення покликалась на наступні письмові докази, які були досліджені та оцінка яких була надана судом, зокрема:

- витяг з кримінального провадження №0000035 від 05.09.2017 року, з якого відомо, що вказаного вище дня ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_1 з`їхав з меж проїжджої частини дороги по вул.Фабричній, що у м.Жидачів, внаслідок чого автомобіль перекинувся, водій ОСОБА_4 і пасажирка ОСОБА_9 доставлені до Жидачівської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями різного ступеня тяжкості;

- дані протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.09.2017 року вул.Фабричної, 1а-3, що у м.Жидачів Львівської області з фототаблицями до вказаного протоколу;

- висновок службового розслідування у зв`язку із скоєнням 05.09.23017 року прокурором Жидачівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 дорожньо-транспортної пригоди, яка призвела до травмування людини;

- висновок №4676 судової транспортно-трасологічної експертизи від 11.09.2017 року, з якого відомо, що початок розвитку дорожньо-транспортної події відбувся на лівій стороні проїзної частини вул.Фабричній у м.Жидачів Львівської області в районі розташування будинку №1-А, на межі лівого краю проїзної частини дороги та трав`яного газону, з подальшим переміщенням автомобіля марки «Ауді 100» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 за межі проїзної частини дороги зліва.

На автомобілі марки «Ауді 100», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є в наявності пошкодження, які характерні для їх утворення як при наїзді автомобіля на досить тверду масивну перешкоду, так і при контакті автомобіля з поверхнею покритою ґрунтом та травою, а також з асфальтобетонним покриттям.

Детальний опис пошкоджень на автомобілі та можливий механізм їх утворення детально описані в дослідницькій частині.

В момент дорожньо-транспортної події автомобіль марки «Ауді 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по лівій стороні проїзної частини вул.Фабричної у м.Жидачеві під кутом до лівого краю проїзної частини, переміщуючись при цьому у напрямку справа наліво відносно свого попереднього напрямку руху, з наступним виїздом на лівий трав`яний газон (узбіччя), заїзд (дорогу) до будинків, трав`яний газон, що розташований за пішохідним тротуаром, майданчик для стоянки транспортних засобів та на кінцевій стадії в сторону розташування сміттєвих баків;

- висновок експерта №205/2017 від 06.09-15.09.2017 року з якого відомо, що на момент огляду у гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено садно, синець та рану на його фоні на голові, садно та синець на тулубі, два синці на правій верхній кінцівці, два синці та множинні садна на лівій верхній кінцівці, три синці на лівій нижній кінцівці, які могли утворитись від дії тупого (тупих) предмету (предметів), або при контакті до таких, в короткому проміжку часу та в швидкій послідовності, могли виникнути 05 вересня 2017 року під час дорожньо-транспортної пригоди внаслідок контакту з виступаючими частинами салону автомобіля. Оскільки на момент огляду гр. ОСОБА_9 , в її медичній карті стаціонарного хворого були відсутні результати проведення додаткових інструментальних методів діагностики, не виставлені клінічні діагнози, а потерпілу в подальшому переведено в 8-у МКЛ м. Львова, дати відповідь про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у гр. ОСОБА_9 - не являється можливим. Судово-медичних даних для відповіді на дане питання немає. Відповідь на дане питання виходить за межі компетенції лікаря судово-медичного експерта;

- дані протоколу огляду транспортного засобу автомобіля марки «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_1 з фототаблицями до вказаного протоколу від 22.09.2017 року;

- висновок експерта №1475 від 21.09-26.09.2017 року з якого відомо, що у гр. ОСОБА_9 згідно наданої медичної документації та даних огляду виявлено перелом нижньої третини обох кісток лівої гомілки, закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, синці на голові, на грудях, в ділянці лівого кульшового суглоба, на руках, на правій нозі, крововилив в білковій оболонці лівого ока, садна на обличчі, на грудях, на спині, на правій нозі. Вказані ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо від виступаючих частин салону автомобіля, могли виникнути 05 вересня 2017р. під час дорожньо-транспортної пригоди та відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. В наданій медичній документації результат аналізу крові на наявність етанолу у гр. ОСОБА_9 при поступленні у Жидачівську ЦРЛ не вказаний. Судово-медичних даних для відповіді на питання, чи одночасно спричинені тілесні ушкодження, яка їх послідовність, яким було положення тіла в момент нанесення початкової травми, в якому місцю положення тіла людини в салоні автомобіля характерні отримані тілесні ушкодження, немає;

- висновок експерта №1476 від 21.09-29.09.2017 року з якого відомо, що у гр. ОСОБА_4 при поступленні у Жидачівську ЦРЛ і у 8 МКЛ м.Львова 05 вересня 2017р. було діагностовано: «Важка поєднана травма тіла. Забій головного мозку. Множинні переломи кісток лицевого черепа. Перелом склепіння черепа з переходом на основу. Пневмоцефалія. Закрита хребетна травма. Перелом 11-го грудного хребця. Переломи кісток тазу. Перелом грудини. Забій легень. Множинні забійні рани верхньої та нижньої кінцівок». Лікарями і судово-медичним експертом відмічено наявність синців на обличчі, на тулубі, саден на верхніх і нижніх кінцівках, на обличчі, на тулубі, ран на обличчі, в поперековій ділянці, крововиливу в білковій оболонці правого ока. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо від виступаючих частин салону автомобіля, могли виникнути 05 вересня 2017 року під час дорожньо-транспортної пригоди та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення. Згідно наданої медичної документації результат аналізу крові на наявність етанолу №7204 від 06 вересня 2017р. у гр. ОСОБА_4 від`ємний. Судово-медичних даних для відповіді на дані питання немає. Такі питання вирішуються при проведенні комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи;

- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 22.11.2017 року із ОСОБА_9 та схемою до вказаного протоколу;

- дані протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 22.11.2017 року;

- дані протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 04.12.2017 року;

- висновок експерта №4292/2017-т від 05.12.-06.12.2017 року з якого відомо, що при судово-токсикологічній експертизі крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт в кількості 1,55 проміле, не виявлено метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів;

- висновок експерта №4293/2017-т від 05.12-06.12.2017 року з якого відомо, що при судово-токсикологічній експертизі крові ОСОБА_4 на наявність наркотичних, психотропних речовин не проводилась, через малу кількість доставленої крові;

- висновок експерта №1631/2017-ім від 05.12-08.12.2017 року з якого відомо, що на підставі даних судово-медичного дослідження речового доказу встановлено, що кров ОСОБА_4 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічної системою АВ0;

- дані протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 06.12.2017 року;

- дані протоколу огляду CD-R диску з маркуванням «Arita» від 08.12.2017 року;

- дані протоколу огляду CD-R диску з маркуванням «Arita» від 08.12.2017 року;

- висновок експерта №4678 судової автотехнічної експертизи від 26.01.2018 року з якого відомо, що на момент огляду і експертного дослідження 03.11.2017 року, робоча гальмова система автомобіля «Ауді 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилась у несправному стані через пошкодження (руйнування) диску гальмового механізму переднього правого колеса. На момент огляду і експертного дослідження 03.11.2017 року, рульове керування представленого на дослідження автомобіля «Ауді 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебувало в несправному стані через деформацію керма, правої рульової тяги та пошкодження підвіски правого переднього колеса. Виявлені на момент дослідження 03.11.2017 року несправності гальмової системи та рульового керування автомобіля «Ауді 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які полягають в наявності деформації керма, правої рульової тяги, та руйнування диску гальмового механізму переднього правого колеса - могли виникнути внаслідок ДТП та не перебували в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП. Для встановлення причин пошкодження підвіски правого переднього колеса, а саме кульових опор, вони були демонтовані з автомобіля, опечатані слідчим та направлені в Львівський НДІСЕ для поглиблених металографічних досліджень;

- висновок експертів №6524/575 за результатами комплексної судової компютерно-технічної, автотехнічної експертизи від 12.02.2018 року по заяві адвоката ОСОБА_30 з якого відомо, що у файлі 20170905_142300.mр4 зафіксовано відеозапис події, яка мала місце 05.09.2017 року в період часу з 12:30:24 по 12:30:31. За проведеними вище дослідженнями, згідно представленого відеозапису у файлі 20170905_142300.mр4 встановлено наступне: автомобіль марки «Audi», модель 100 (4А,С4), тип КТЗ: легковий, з кузовом седан, колір схожий на сірий. На передньому пасажирському сидінні автомобіля виявлено наступні кольори: жовтий (RAL 1002, RAL 1017), червоний (RAL 2002), віддалено-синій (RAL 5023), сірий (RAL 7022, RAL 7037), білий (RAL 9010). Встановити гаму кольорів наявних на місцях водія, пасажира на задньому сидінні зліва та пасажира на задньому сидінні справа не виявляється можливим по причині, наведеній в п.2.4 дослідницької частини висновку. Покадровий роздрук відеозапису, що міститься в файлі 20170905_142300.mр4 (167 файлів формату "jpg") збережено на СD-R диск з позначкою 6524, який додається до висновку;

- висновок експерта №7012/7013 трасологічної та автотехнічної експертиз від 26.02.2018 року з якого відомо, що характер пошкоджень та механізм їх утворення на шинах та дисках, представлених на дослідження, правого і лівого передніх коліс автомобіля «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , докладно описані в дослідницькій частині висновку. Пошкодження на диску переднього правого колеса автомобіля «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_1 свідчать про дію бокового зусилля на площину обертання колеса, і, відповідно, про рух вказаного автомобіля в стані заносу.

На момент огляду і експертного дослідження 03.11.2017 року, технічний стан автомобіля «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , не відповідав вимогам ПДР України у зв`язку з встановленням на передню (керовану) вісь шин з різним малюнком протектора.

Для визначення наявності чи відсутності причинно-наслідкового зв`язку між неналежним технічним станом шин автомобіля «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , та фактом даного ДТП необхідне дослідження всіх обставин ДТП. В цей же час, якщо втрата поперечної стійкості автомобіля «Ауді 100» мала місце на сухому дорожньому покритті, то з технічної точки зору неналежний стан шин не повинен був впливати на керованість автомобіля;

- висновок експертів №4677 за результатами комісійної судової автотехнічної експертизи від 15.03.2018 року з якого відомо, що при тих вихідних даних, які містяться у наданих матеріалах кримінального провадження, безпосередньо перед моментом виїзду за ліву межу проїзної частини вулиці швидкість руху автомобіля марки «Ауді-100» (реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_1 ) могла складати величину не менш, ніж 123 км/год.;

- висновок експертів №1066/1635 за результатами судової автотехнічної експертизи по дослідженню деталей транспортних засобів та судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди від 22.03.2018 року з якого відомо, що руйнування правого переднього гальмівного диску автомобіля марки «Ауді», реєстр.номер НОМЕР_1 , має крихко-в`язкий характер. Руйнування правого переднього гальмівного диску автомобіля марки «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , сталось по причині прикладання в осьовому напрямку (до площини обертання диску) надмірного ударного зусилля, яке створило в матеріалі диску напруження, що перевищило границю міцності матеріалу диску. Руйнування правого переднього гальмівного диску сталося в процесі розвитку досліджуваної ДТП. Пошкодження з`єднання нижнього важеля із поворотним кулаком переднього правого колеса автомобіля марки «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_1 виникло задовго до моменту ДТП, і могло привести до його роз`єднання в будь-який момент експлуатації автомобіля при виникненні умов різного коливання у вертикальній площі в процесі руху. Несправність елементів підвіски переднього правого колеса автомобіля «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_4 пошкодженні з`єднання нижнього важеля із поворотним кулаком, негативно вплинула на керованість автомобіля і за певних обставин, коли навантаження на колесі під час руху автомобіля по нерівностях зменшувалось до нуля (колесо відривалось від дорожнього покриття), могло призвести до розриву кінематичного зв`язку між колесом та кузовом автомобіля (палець шарніру нижнього важеля, маючи можливість осьового переміщення, міг повністю вийти з отвору вуха поворотного кулака), що обумовлює раптову втрату контролю над керуванням автомобіля;

- висновок експерта №138 за результатами криміналістичної ґрунтознавчої експертизи від 30.03.2018 року з якого відомо, що на поверхні наданих на експертизу предметах одягу гр. ОСОБА_4 , а саме сорочці, шкарпетках, нашарувань ґрунту немає. На поверхні наданих на експертизу предметах одягу та взутті гр. ОСОБА_4 , а саме брюках та одному туфлі, є нашарування ґрунту. Грунт двох різновидностей, нашарований на брюках (передній частині лівої штанини) та туфлі на ліву ногу гр. ОСОБА_4 , має різну родову належність з представленим зразком суміші піску і щебню (гравію), вилученого з місця події. На поверхні наданих на експертизу брюк і одному туфлі гр. ОСОБА_4 є нашарування ґрунту: слабокарбонатного важкого піщаного суглинку жовто-світлокоричневого кольору (верхньо-бокова передня частина лівої штанини, рельєфні заглибини низу підошви), середньокарбонатного середнього піщаного суглинку темно-коричневого кольору (передньо-носкова частина верху туфля) та не карбонатного середнього піщаного суглинку (середня частина передньої поверхні штанини). Грунт, нашарований на брюках (передній частині лівої штанини) та туфлі на ліву ногу гр. ОСОБА_4 , не походить піщано-гравійної суміші з місця пригоди, представленої зразком. Встановити характер місцевості, з якої походять нашарування ґрунту на одязі та взутті ОСОБА_4 , не виявляється можливим з причини недостатньої кількості ґрунту в нашаруваннях;

- висновок №142/143 комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 11.04.2018 року з якого відомо, що стекла вікон задніх правих та лівих, передніх правих дверей автомобіля «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_1 були закриті, тобто знаходились в крайньому верхньому положенні в момент ДТП (виїзду за межі проїзної частини дороги та перекидання); скло вікна передніх лівих дверей автомобіля «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_1 було відкрите, тобто не знаходилось в крайньому верхньому положенні в момент ДТП (виїзду за межі проїзної частини дороги та перекидання). В момент ДТП скло передніх лівих дверей автомобіля «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_1 було частково опущене, приблизно на 21 см від крайнього верхнього положення, тобто скло передніх лівих дверей було опущене на 34% від його загальної висоти;

- висновок експерта №77/78/141 (комплексна судово-медична та транспортно-трасологічна експертиза) від 11.01-12.04.2018 року з якого відомо наступне:

У громадянина ОСОБА_4 , 1990 р.н., при поступленні та лікуванні у Жидачівській ЦРЛ і у 8-й МКЛ м.Львова було діагностовано: «Важка поєднана травма тіла. Відкрита черепно-мозкова травма. Перелом основи черепа. Забій головного мозку. Закритий перелом нижньої щелепи та правої виличної кістки зі зміщенням фрагментів. Закрита хребетна травма. Компресійний перелом 11-го грудного хребця. Закритий перелом правої лонної кістки з задовільним положенням фрагментів. Закритий перелом крижової кістки з задовільним положенням фрагментів. Закритий перелом дистального метаепіфізу лівої променевої кістки із задовільним положенням фрагментів. Закритий крайовий перелом правого надколінника із задовільним положенням фрагментів. Горизонтальний розрив заднього рогу медіального меніска справа. Остеохондральний злам медіального виростка лівої стегнової кістки. Препателярний бурсит справа. Тупа травма живота та грудної клітки справа. Закритий перелом грудини. Множинні садна та рани по всьому тілу». Згідно «Висновку експерта» №1476/17 у гр-на ОСОБА_4 , були виявлені: два синці в навколо очних ділянках, крововилив в білковій оболонці правого ока, рана в підщелеповій ділянці посередині, садно в ділянці правої грудної залози, садно на тильній поверхні правої кисті в проекції 4-ї п`ясної кістки, синець на передній поверхні в середній третині лівого стегна, синець на грудях зліва по передньо-аксілярній лінії в проекції 6-го ребра. Окрім цього, лікарем судово-медичним експертом була відмічена наявність рожево - червоних плям у правій виличній ділянці і на щоці, в ділянці груднини посередині, в ділянці правого плечового суглобу, в ділянці зовнішньої кісточки лівого гомілково - ступневого суглобу. Оскільки, згідно обставин травмування, мало місце перекидання транспортного засобу встановити, які тілесні ушкодження у гр-на ОСОБА_4 могли бути характерними для контакту з елементами салону та іншими частинами автомобіля марки «Ауді 100», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , іншими предметами, дорожнім покриттям не видається можливим з причини відсутності необхідної сукупності як трасологічних, так і судово-медичних даних, які б свідчили про це.

У гр. ОСОБА_9 , 1980р.н., при поступленні і лікуванні у Жидачівській ЦРЛ та у 8-й МКЛ м.Львова було діагностовано: «Закритий відламковий перелом нижньої третини обох кісток лівої гомілки зі зміщенням відламків. Закрита черепно - мозкова травма. Забій головного мозку. Забій м`яких тканин лобної ділянки зліва. Забій м`яких тканин грудної клітки. Множинні забійні садна та гематоми тіла та кінцівок.» Згідно «Висновку експерта» №1475/17 у гр-ки ОСОБА_9 були виявлені: синець в ділянці лівого ока і на чолі, крововилив в білковій оболонці лівого ока, садно на верхній повіці лівого ока, синець в ділянці спинки носа, садно на грудях справа, садно під правою лопаткою, синець на задній поверхні лівого кульшового суглобу, синець у верхньо-нижніх третинах на внутрішній поверхні лівого плеча і по задньо-передній поверхні лівого передпліччя, синець на задній поверхні лівого плеча у нижній третині, синець на задній поверхні правого плеча в середній третині, синець на внутрішній поверхні правого плеча в нижній третині, синець і два садна в ділянці правого гомілково-ступневого суглобу, садна в ділянці 5-ї плюснової кістки правої стопи, два садна на підошвеній поверхні правої стопи в проекції 5-ї плюснової кістки, крововилив в ділянці 5-го пальця правої стопи. Оскільки, травмування потерпілої мало місце при перекиданню транспортного засобу та випадінню гр. ОСОБА_9 з автомобіля, встановити які тілесні ушкодження у потерпілої могли бути характерними для контакту з елементами та частинами салону автомобіля марки «Ауді 100», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , іншими предметами, а які з дорожнім покриттям не виявляється можливим з причини відсутності необхідної сукупності як трасологічних, так і судово - медичних даних, які б свідчили про це.

Враховуючи характер ушкоджень і їх локалізацію, а також обставини травмування (перекидання транспортного засобу) встановити в якому місці салону автомобіля марки «Ауді 100» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (за кермом чи в якості пасажира) перебували гр-ни ОСОБА_4 та ОСОБА_9 не виявляється можливим через відсутність об`єктивних як трасологічних, так судово-медичних даних, які б свідчили про це.

В ушкодженнях на тілі ОСОБА_4 та ОСОБА_9 не відобразились індивідуальні ознаки (форма, розміри, рельєф, тощо) травмуючих предметів. Після отриманої важкої поєднаної травми тіла у вигляді перелому кісток основи черепу із забоєм головного мозку, переломів кісток тазу, грудного відділу хребта, переломів верхньої та нижньої кінцівок малоймовірно, що гр-н ОСОБА_4 міг самостійно пересуватись. Не виключена можливість, що після отримання тілесних ушкоджень у вигляді закритого перелому обох кісток лівої гомілки та закритої черепно-мозгової травми із забоєм головного мозку громадянка ОСОБА_9 могла самостійно пересуватись;

- висновок експерта №1/527 від 17.04.2018 року з якого відомо, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Ауді100» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був керуватися технічними вимогами п.п. 1.10 (в частині визначення терміну «небезпека для руху»), п.12.3, 31.1, 31.4, 31.4.2 а, б, г, 31.5, 2.3 а, б чинних ПДР України. Водій автомобіля «Ауді 100» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути ДТП, ця можливість обумовлювалася виконанням ним вимог п.п.1.10 (в частині визначення терміну «небезпека для руху»), п.12.3, 31.1, 31.4, 31.4.2 а), б), г), 31.5, 2.3 а), б) чинних ПДР, для чого у нього не було завад технічного характеру. 3 технічної точки зору, причиною настання даної ДТП стали дії водія автомобіля «Ауді 100» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 , що полягали в невиконанні ним вимог п.п.1.10 (в частині визначення терміну «небезпека для руху»), п.12.3, 31.1, 31.4, 31.4.2 а, б, г, 31.5, 2.3 а, б чинних ПДР. Якби водій ОСОБА_4 дотримувався вимог ПДР (завчасно усунув згадану технічну несправність), то розрив кінематичного зв`язку між правим переднім колесом і кузовом автомобіля, що обумовило б раптову втрату контролю над керованістю автомобіля, не міг мати місця як при швидкості 60 км/год., так і при більшій швидкості (123 км/год.);

- висновок експерта №139 судово-трасологічної експертизи від 27.06.2018 року з якого відомо, що на передній поверхні, у верхній боковій та середній частинах лівої штанини представлених брюк гр. ОСОБА_4 є сліди, утворені нашаруваннями речовин, схожих на ґрунт, які мають різний механізм виникнення, а саме: сліди, розташовані у верхній боковій частині, внаслідок статичного (притискання) контактування з поверхнею ґрунту або предметом, що мав покриття грантом; - сліди, розташовані в середній частині, - в результаті динамічного (ковзного) контактування з твердим предметом, що мав покриття ґрунтом, в напрямку знизу вверх відносно нижнього краю штанини та дещо зліва направо відносно її поздовжньої осі. На поверхнях представленої туфлі на ліву ногу гр. ОСОБА_4 , в передній з переходом на внутрішню бокову її частину є сліди-нашарування речовин, схожих на ґрунт, утворені внаслідок динамічного (ковзного) контактування даної ділянки туфлі з твердим шорстким предметом або поверхнею, що мав/мала покриття ґрунтом, в напрямку як зверху вниз, так і знизу вверх відносно низу підошви. На поверхні низу підошви наданої туфлі виявлені сліди-нашарування речовин, схожих на ґрунт, які мають комбінований механізм виникнення, а саме: на поверхнях підметкової, проміжної та каблукової зон - в результаті статичного (притискаючого) контактування поверхонь даних ділянок низу підошви з поверхнею ґрунту або предметом/предметами, що мав/мали покриття ґрунтом, а в передній частині підметкової зони - внаслідок динамічного (ковзного) контактування даної ділянки низу підошви з твердим шорстким предметом або поверхнею, що мав/мала покриття ґрунтом. Встановити конкретний напрямок утворення вказаних динамічних слідів не видалось можливим в зв`язку з їх обмеженою інформативністю. Питання щодо встановлення механізму утворення нашарувань речовин, схожих на ґрунт, на поверхнях представлених сорочки та однієї пари шкарпеток гр. ОСОБА_4 втратило свій зміст та не вирішувалось з причин, що вказані в п.5. дослідницької частини.

- висновок експерта №207/21 від 28.04-01.10.2021 року з якого відомо, що на основі даних матеріалів справи, медичної документації на ім`я ОСОБА_4 , 1990р.н., враховуючи відомі обставини та відповідаючи на питання, комісія приходить до наступних підсумків:

1,5-8 Відповіді на ці питання викладені у «Висновку експерта» № 14207/21 -52-207/208.

2,3. Відповіді на питання: «Чи є на одязі та/або взутті ОСОБА_4 , в які він був одягнений в момент дорожньо-транспортної пригоди, пошкодження? Якщо так, то який механізм утворення таких пошкоджень, чи є такі пошкодження розривом, розрізом, розрубом тощо, знаряддям (предметом) якого виду утворені такі пошкодження, чи утворені такі пошкодження внаслідок контактування з конструктивними елементами автомобіля марки «Ауді 100», реєстр, номер НОМЕР_1 , та з якими саме конструктивними елементами?» та «Чи є сліди тертя, тиску, волочіння, ковзання тощо на одязі та/або взутті ОСОБА_4 , в які він був одягнений в момент дорожньо-транспортної пригоди? Якщо так, то які саме сліди, який механізм утворення таких слідів, знаряддям (предметом) якого виду утворені такі сліди, чи утворені такі сліди внаслідок контактування з конструктивними елементами автомобіля марки «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , та з якими саме конструктивними елементами?» викладені у «Висновку експерта» №49/21-МК від 07.09 - 17.09.2021р. складеного у відділенні судово-медичної криміналістики ДСУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України»

4. При вивченні наданих матеріалів встановлено, що у гр. ОСОБА_4 мала місце важка поєднана травма тіла у вигляді:

важкої черепно-мозкової травми з чисельними переломами кісток мозкового та лицевого відділу, субдуральним крововиливом, пневмоцефалією, забоєм головного мозку та м`яких тканин голови, ранами м`яких тканин голови;

важкої травми тулуба з чисельними переломами кісток тазу, грудини, одинадцятого грудного хребця, гемотораксом, забоєм легень та м`яких тканин тулуба, ранами м`яких тканин тулуба;

травма кінцівок з переломами великого вертелу лівої стегнової кістки, дистального епіфізу променевої кістки зліва, правого надколінника, розривом заднього рога медіального меніска та внутрішньозв`язковим пошкодженням передньої хрестоподібної зв`язки правого колінного суглобу, з розривом заднього рога медіального меніска лівого колінного суглоба, забоєм та ранами м`яких тканин кінцівок.

Зазначена важка травма тіла утворилась від дії тупих предметів чи при ударі об такі, що можливо за обставин вказаних в ухвалі суду, а саме при ДТП 05.09.2017р., і, за ознакою небезпеки для життя, відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995р. №6, зареєстрованих Міністерством юстиції України 26 липня 1995р. за №255/791, узгоджених з Верховним Судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Із «Висновки експерта» №49/21-МК від 07.09-17.09.2021р., слідує що при дослідженні одягу було виявлено: «... Деякі пошкодження, знайденні на наданій сорочці, представляють собою типові розриви тканини, що сформувались внаслідок її перерозтягу при динамічному контакті з нерівним тупим предметом (чи предметами). Одне пошкодження на сорочці утворилось внаслідок зачепу за виступаючий загострений тупий предмет. Розриви, знайдені на штанах, утворились внаслідок динамічного контакту постраждалого з тупими предметами з нерівною шорсткою поверхнею. Цей контакт супроводжувався перерозтягом тканини. Пошкодження характерні для утворення при падінні постраждалого на полотно дорожнього покриття з наступним ковзанням по ньому. На представленій шкарпетці відповідно підошві знайдено дефект трикотажу. Таке пошкодження на синтетичному трикотажі могло утворитись внаслідок тертя контактної частини виробу з нерівною, шорсткою поверхнею при ковзанні по ній…»

Спів ставляючи анатомічну локалізацію вище описаних тілесних ушкоджень з вказаними пошкодженнями одягу (Висновок експерта №49/21-МК) можна зробити висновок, що «... тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,» співпадають «... з пошкодженнями і/чи слідами на одязі ... ОСОБА_4 , в які він був одягнений в момент ДТП».

- висновок експерта за № 208/21 від 20.05-24.11.2021 року з якого відомо, що на основі даних матеріалів справи, медичної документації на ім`я ОСОБА_9 , 1980р.н., враховуючи відомі обставини та відповідаючи на питання, комісія приходить до наступних підсумків:

Для надання відповіді на питання, що входить до компетенції комплексної судово - медичної, транспортно-трасологічної та медико-криміналістичної експертизи, з метою встановлення наявності, механізму утворення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_31 та їх ступеня тяжкості, надані матеріали вивчені в рамках судово-медичної експертизи.

При вивченні наданих матеріалів членами експертної комісії, спеціалістами з променевої діагностики встановлено, що: «На рентгенограмах лівої гомілки від 05.09.2017р. - перелом обох кісток лівої гомілки на межі середньої та нижньої третини із зміщенням по ширині на товщину кістки та заходженням по довжині до 20мм» та «...В м`яких тканинах лівої лобової ділянки підшкірно невеликих розмірів вогнище випадіння МР-сигналу (гематома?).»

При вивченні представленої медичної документації членом експертної комісії, спеціалістом з нейрохірургії, встановлено: «Враховуючи заключення консультанта нейро - рентгенолога у постраждалої ОСОБА_9 мала місце поєднана краніо-скелетна травма у вигляді струсу головного мозку, уламкового перелому обох кісток лівої гомілки»

Таким чином, враховуючи вказане та дані наданих матеріалів вважаємо, що у гр. ОСОБА_9 мали місце:

закритий перелом нижньої третини обох кісток лівої гомілки;

закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забоїв м`яких тканин голови;

численні садна та крововиливи (синці, гематоми) тулуба та кінцівок.

Вказані тілесні ушкодження, що утворились від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в морфологічній характеристиці тілесних ушкоджень, можливо 05 вересня 2017р. під час дорожньо-транспортної пригоди, не були небезпечними для життя, викликали тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день, і за цією ознакою, в своїй сукупності, відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995р. №6, зареєстрованих Міністерством юстиції України 26 липня 1995р. за №255/791, узгоджених з Верховним Судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

1, 5-8 Відповіді на ці питання викладені у «Висновку експерта» №14207/21-52-207/208.

4. Відповіді на ці питання викладені у «Висновку експерта» № 207/21.

2, 3. Відповіді на ці питання викладені у «Висновку експерта» №49/21-МК від 07.09- 17.09.2021р. складеного у відділенні судово-медичної криміналістики ДСУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України»;

- висновок експерта №49/21-мк від 07.09-17.09.2021 року з якого відомо, що деякі пошкодження, знайдені на наданій сорочці, представляють собою типові розриви тканини, що сформувались внаслідок її перерозтягу при динамічному контакті з нерівним тупим предметом (чи предметами). Одне пошкодження на сорочці утворилось внаслідок зачепу за виступаючий загострений тупий предмет. Найбільше пошкодження, позначене нами як №1, представляє собою розріз ріжучим предметом типу ножиць. Найчастіше такі пошкодження характеризують ситуацію прискореного роздягання постраждалого при наданні йому медичної допомоги. Розриви, знайдені на штанах, утворились внаслідок динамічного контакту постраждалого з тупими предметами з нерівною шорсткою поверхнею. Цей контакт супроводжувався перерозтягом тканини. Пошкодження характерні для утворення при падінні постраждалого на полотно дорожнього покриття з наступним ковзанням по ньому. На представленій шкарпетці відповідно підошві знайдено дефект трикотажу. Таке пошкодження на синтетичному трикотажі могло утворитись внаслідок тертя контактної частини виробу з нерівною, шорсткою поверхнею при ковзанні по ній. На підошві представленої лівої туфлі виявлено сліди ковзання ноги по поверхні вкритій піском в напрямку ззаду наперед. На представлених предметах одягу та туфлі сліди контактування з конструктивними елементами конкретного автомобіля не відобразились.

Оцінивши усі надані стороною обвинувачення письмові докази відповідно до положень статті 94 КПК, кожен окремо та у їх сукупності, суд вважає висунуте обвинувачення за частиною 1 статті 286 КК України, недоведеним належними, допустимими та достатніми доказами та виходить з таких мотивів.

Під час судового розгляду сторона захисту зазначила, що висунуте обвинувачення є безпідставним та не доведеним.

Просить суд звернути увагу на те, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися лише на припущеннях і може бути ухваленим лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підтвердження невинуватості покликається на наступні показання свідків:

- свідка сторони захисту Особа ОСОБА_32 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. 05.09.2017 року, в першій половині дня прийшов в гості до бабусі. Вийшовши від бабусі близько 12.30 год. побачив як неподалік нього на великій швидкості промайнув автомобіль марки «Ауді», сірого кольору. Надалі такий через декілька метрів вчинив ДТП, зупинившись на сміттєвих баках. Зазначив, що на передньому пасажирському сидінні перебував обвинувачений, якого розгледів через бічне переднє вікно. Хто був за кермом даного автомобіля не розгледів. Через 10 хв. приїхала швидка медична допомога та двома каретами забрала осіб, які були в салоні згаданого вище транспортного засобу, тобто обвинуваченого і потерпілу особи;

- свідка сторони захисту ОСОБА_33 , котра в судовому засіданні надала наступні покази. 05.09.2017 року, в ранковий час прийшла з роботи та прилягла. Проснулась від того, що почула сильний удар. Коли вийшла на балкон квартири, то побачила як на сміттєвих баках завис автомобіль. Із вказаного автомобіля двоє чоловіків витягували жінку. Одного вона знає ОСОБА_34 . Ту жінку витягнули з машини, з передніх дверцят і перемістили на бордюрчик, в праву сторону, так приблизно 34 м від машини. Вона (свідок) подумала, що жінка одна, вона не бачила мужчини, аж потім побачила, її сусіди з першого поверху ОСОБА_35 і ОСОБА_36 , підняли мужчину з кукурудзи, і перенесли та положили на асфальт. Зазначила, що жінку діставали з машини з дверей, де кермо, з передніх. Більше нічого повідомити не може;

- свідка сторони захисту ОСОБА_37 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. «05.09.2017 року, близько 12.30 год. їхав на роботу, коли побачив скупчення людей та автомобіль, котрий звисав зі сміттєвих баків. Зупинився та пішов до місця аварії. Бачив, як двоє мужчин витягали потерпілу і потім витягнули ОСОБА_38 . Зазначив, що витягнули перше особу з шоферської сторони, поставили на траву. Потім пішли вже з правої сторони до пасажира, витягнули ОСОБА_4 , поставили збоку і потім перенесли, чимось накрили. Коли ОСОБА_4 поставили біля водійських дверей, вони були закриті. Він був лицем до машини, до баків, ногами до мосту. Швидка приїхала, положили на ноші, поставили в машину, повезли. На його (свідка) думку ОСОБА_4 перенесли, щоб швидка могла заїхати, бо було багато народу;

- свідка сторони захисту ОСОБА_39 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. Проживає по АДРЕСА_2 . 05.09.2017 року близько 13:00 год. приїхав з базару м.Стрия. Вирішили з дружиною пообідати. Зайшли в кафе неподалік свого місця проживання. Замовили собі поїсти, і він вийшов на вулицю, щоб покурити. Перебуваючи на вулиці почув, як люди між собою розмовляли, що неподалік відбулось «страшне» ДТП. Пообідавши, він пішов на місце ДТП, де побачив знайомий автомобіль. Одразу ж мав намір набрати власника автомобіля, оскільки такого знає, проте його побачив біля місця ДТП. Зазначив, що самого ДТП він не бачив, і йому не відомо хто був за кермом вказаного транспортного засобу. Проте, чув, як люди між собою розмовляли, що за кермом автомобіля перебувала якась дівчина. Більше нічого з даного приводу повідомити не може;

- свідка сторони захисту ОСОБА_40 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. 05.09.2017 року близько 12:30 год. йшов по мосту на річку до знайомих, що на виїзді із м.Жидачів. Побачив як на зустріч йому їде транспортний засіб автомобіль марки «Ауді». Власника вказаного транспортного засобу знає добре. Підняв руку, щоб привітатись з таким, проте побачив за кермом автомобіля особу жіночого роду, - ОСОБА_16 , яка неподалік нього проживає та є дружиною його друга. Хто ще перебував в салоні автомобіля, він не бачив. Через деякий час він дізнався, що вказаний транспортний засіб неподалік місця де він його бачив в`їхав у сміттєві ящики.. Більше з даного приводу повідомити нічого не може;

- свідка сторони захисту ОСОБА_41 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. 05.09.2017 року по приватних справах перебував у м.Жидачів Львівської області. Близько 13 год. проїжджав вказаним містом, та побачив ДТП, проте очевидцем якої не був. На сміттєвих ящиках звисав автомобіль марки «Ауді», з водійського крісла якого витягували особу жіночої статті, яку надалі поклали біля автомобіля на віддалі 3-4 метрів. Згодом з транспортного засобу витягнули і особу чоловічої статті, яку поклали на його (свідка ОСОБА_41 ) подив біля водійських дверцят вказаного автомобіля. Більше нічого з даного приводу повідомити не може;

- свідка сторони захисту ОСОБА_42 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. Зазначив, що працює водієм тягача у приватного підприємця, який надає транспортні послуги з доставки вантажів. На початку вересня 2017 року, в день коли сталась аварія, він був у м.Жидачеві біля транспортної прохідної Жидачівського паперового комбінату, куди на тягачі марки «Рено», р.н. НОМЕР_5 , з причепом реєстр.номер НОМЕР_6 , привіз макулатуру. В період з 12:00 год., до 13:00 год., точно повідомити не може, оскільки не пам`ятає, почув звук від сильного удару та вирішив йти подивитись, що сталось. Він перейшов дорогу і йшов по тротуарі. Попереду себе, він побачив автомобіль, який був на сміттєвих баках та зрозумів, що цей автомобіль потрапив у ДТП. Він був розвернутий до нього передньою частиною, а задня його частина застрягла на баках. Він продовжив йти далі та перейшов дорогу, яка веде до житлових будинків, підходячи все ближче до автомобіля. Це був автомобіль марки «Ауді». В цей час по ліву сторону від нього з пасажирської сторони, біля переднього бамперу він побачив двох чоловіків, які піднімали із землі хлопця, як він зрозумів учасника аварії, та почали тягнути його вправо, до водійської сторони автомобіля. Один із них обхопив його руками під руки, а інший взяв за ноги. Вони перетягнули його до водійських дверей, біля яких на землі і залишили, що його здивувало, так як автомобіль був нахилений саме в цю сторону та міг впасти на нього. З правої сторони, десь за 3 метри від автомобіля, на траві він побачив дівчину, біля якої теж були люди. Чув як люди при розмові між собою говорили, про те, що за кермом автомобіля була дівчина;

- свідка сторони захисту ОСОБА_43 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. У вересні 2017 року він працював на посаді водія у магазині «Джой», що розташований у м. Жидачів. Близько 12.30 год. 05.09.2017 року знаходився у торговому центрі «Рукавичка», що розташований біля місцевого базару. В цей час йому зателефонувала його начальниця менеджер магазину «Джой» на ім`я ОСОБА_13 , і повідомила, що біля офісу магазину, який знаходиться по вул. Фабричній у м.Жидачів сталась «страшна» аварія. Надалі він сів у службовий автомобіль і поїхав на місце ДТП. Приїхавши на вул. Фабричну побачив перед собою на сміттєвих баках автомобіль марки «Ауді», який лежав на них. Підійшовши ближче до вказаного автомобіля, по ліву сторону від нього, з пасажирської сторони поблизу переднього бамперу, він побачив хлопця, який частково лежав на бетонній плиті та будівельному смітті. Вказаного хлопця він впізнав, оскільки це був його знайомий на ім`я ОСОБА_44 . Надалі двоє чоловіків перенесли його до водійських дверцят. По праву руку від автомобіля та сміттєвих баків, на відстані десь 3-4 м. від них, на траві він побачив дівчину, яку він також знає. Біля неї було кілька чоловіків, хто саме це був він пригадати не може. Зазначив, що ймовірно за кермом автомобіля була потерпіла ОСОБА_16 , а не обвинувачений;

- свідка сторони захисту ОСОБА_45 , котра в судовому засіданні надала наступні покази. 05.09.2017 року приблизно в обідній час вона разом із майстром по ремонту пральних машинок ( ОСОБА_46 ) йшли по вул.Фабричній у м.Жидачеві. Коли вона була неподалік свого під`їзду то побачила як по узбіччю дороги перевертається автомобіль марки «Audi 100», котрий надалі зупинився на сміттєвих баках. Хто саме перебував за кермом автомобіля, їй не відомо. Коли автомобіль зупинився а сміттєвих баках, вона помітила, що хлопець лежав на «купі» піску, що була на той час на площадці, а ОСОБА_16 знаходилась на асфальті біля водійських дверцят. Більше нічого повідомити з даного приводу не може;

- свідка сторони захисту ОСОБА_47 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. Являється працівником правоохоронних органів. 05.09.2017 року, близько 13:00 год. в СОГ виїжджав на місце дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля марки «Ауді 100», що мала місце по вул.Фабричній у м.Жидачів Львівської області. Зазначив, що по прибуттю на місце ДТП не встановлював хто був за кермом вказаного транспортного засобу, а хто був пасажиром. Жодних даних в ЄРДР не вносив, хто вніс такі йому не відомо. Більше нічого з даного приводу повідомити не може;

- свідка сторони захисту ОСОБА_48 , котра в судовому засіданні надала наступні покази. 05.09.2017 року, в обідній час перебувала на городі. Вказаний город знаходиться по вул.Фабричній, що у м.Жидачів. Неподалік її городу знаходяться сміттєві баки, в котрі жителі міста виносять сміття. Надалі почула сильний удар неподалік неї. В цей час вона стояла за «мусорними баками» та бачила зад автомобіля, який і вчинив ДТП. Переду автомобіля вона не бачила. Зазначила, що на власні очі бачила як мужчина на траву, по під руки, тягне дівчину з асфальту. Обвинуваченого ОСОБА_4 на місці пригоди не бачила;

- свідка сторони захисту ОСОБА_49 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. Повідомив, що являється батьком обвинуваченого. 05.09.2017 року в обідній час його повідомила дружина, що син потрапив в ДТП. Про обставини ДТТ дружина не повідомляла. Зазначив, що син внаслідок вказаної ДТП довгий час лежав в реанімації. Матір потерпілої неодноразово приходила до нього, і жалілась на складне матеріальне становище. Він надавав матеріальну допомогу потерпілій стороні. Коли вже син був переведений з реанімації, то повідомив його, що за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_16 Покликався на те, що слідство по даній справі було сфабриковано, проведено поверхнево, не вилучено жодних відео із місця ДТП, хоча по вул.Фабричній знаходяться на кожному кроці камери відеоспостереження. Він сам намагався відшукати очевидців події, щоб довести, що не його син вчинив дане ДТП. Відшукавши таких, вони повідомили, що ОСОБА_50 і ОСОБА_51 одразу після ДТП витягували ОСОБА_16 із водійського сидіння, та в подальшому перенесли на траву неподалік автомобіля. Зазначив, і те, що чоловік ОСОБА_16 погрожував членам його сім`ї неодноразово, та перебуваючи в п`яному вигляді «викрикав», що «все порішав, щоб його дружина була невинною»;

- свідка сторони захисту ОСОБА_52 , котра в судовому засіданні надала наступні покази. 05.09.2017 року в обідній час виходила з дому на роботу, коли до неї зателефонувала співробітниця, і повідомила, що сталося ДТП за участі її сина. Одразу ж поїхала в лікарню. Однак сина з Жидачівської лікарні одразу відправили у медичний заклад м.Львова. Зазначила, що розслідування у справі було необ`єктивне, не зібрано належні докази, не витребувано записи із камер відеоспостереження навколишніх будинків по АДРЕСА_2 . З чоловіком намагались встановити істину у справі, однак і слідство, і певні люди неодноразово перешкоджали в тому. Також зазначає, що чоловік ОСОБА_16 ініціював зустріч з нею, і при такій наголошував, що її син був за кермом. Вказувала також, що не намагалась впливати на свідків, щоб ті змінювали свої покази в користь її сина. Більше нічого з даного приводу додати не має;

- свідка сторони захисту ОСОБА_53 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. Являється працівником правоохоронних органів. 05.09.2017 року перебував на зміні в черговій частині. Близько обіду вказаного дня, точної години не пригадує, отримав дані, про те, що на вул.Фабричній, що у м.Жидачів мало місце ДТП. Зазначив, що про вищевказане ДТП було повідомлено його з медичного закладу. Хто ще повідомляв про вказане ДТП, не пригадує. Більше нічого вказати з даного приводу не може;

- свідка сторони захисту ОСОБА_54 , котрий в судовому засіданні надав наступні покази. Пояснив, що 05.09.2017 року у складі СОГ виїхав на місце ДТП, що відбулось по вул.Фабричній, у м.Жидачів Львівської області. Приїхавши на вказану вулицю побачив, як на сміттєвих баках звисає автомобіль марки «Ауді 100». У вказаному автомобілі жодних осіб не було. Хто був за кермом автомобіля, йому не відомо. Надалі на місце ДТП виїхали працівники Жидачівської прокуратури, оскільки за кермом був їх працівник. Жодних матеріалів на місці ДТП вони не оформляли, лише займались охороною прилеглої території. Відомості в ЄРДР ймовірно вносила прокуратура, точно сказати не може;

- свідків сторони захисту ОСОБА_55 та ОСОБА_56 , котрі в судовому засіданні надали наступні покази. Пояснили, що їх було запрошено в якості понятих з приводу ДТП, що мало місце по вул.Фабричній у м.Жидачів Львівської області. Зазначили, що підписували схему місця ДТП, надану слідчим. На вказаній схемі було показано розміщення транспортного засобу відносно споруд і будівель, де знаходились особи, які перебували в транспортному засобі, тощо. Підтвердили, що вказана схема не була сфабрикована. Покликались на те, що жодних чистих листів вони не підписували;

Окрім цього, сторона захисту покликається також на наступний письмовий доказ:

- висновок експертів за результатами проведення комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної та медичної експертизи від 08.02.2022 року за №№14207/21-52,207/208 з якого відомо, що механізм розвитку даної пригоди (перекидання автомобіля «Ауді») детально описаний в дослідницькій частині.

Відповідь на питання: «Чи є на одязі та/або взутті ОСОБА_4 в які він був одягнений в момент дорожньо-транспортної пригоди, пошкодження?» Якщо так, то який механізм утворення таких пошкоджень, чи є такі пошкодження розривом, розрізом, розрубом тощо, знаряддям (предметом) якого виду утворені такі пошкодження, чи утворені такі пошкодження внаслідок контактування з конструктивними елементами автомобіля марки «Ауді 100», реєстр, номер НОМЕР_1 , та з якими саме конструктивними елементами?» та «Чи є сліди тертя, тиску, волочіння, ковзання тощо на одязі та/або взутті ОСОБА_4 , в які він був одягнений в момент дорожньо-транспортної пригоди? Якщо так, то які саме сліди, який механізм утворення таких - слідів, знаряддям (предметом) якого виду утворені такі сліди, чи утворені такі сліди внаслідок контактування з конструктивними елементами автомобіля марки «Ауді 100», реєстр, номер НОМЕР_1 , та з якими саме конструктивними елементами?» викладені у «Висновку експерта» №49/21-МК від 07.09-17.09.2О21р. складеного у відділенні судово-медичної криміналістики ДСУ «Головне, бюро СМЕ МОЗ України»

4. Відповідь на питання «Чи співпадають тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з пошкодженнями і/чи слідами на одязі та/або взутті ОСОБА_4 , в які він був одягнений в момент ДТП? Якщо ні, то в чому полягають неспівпадіння?» викладені у «Висновку експерта» №207/21 від 01.10.2021р. складеного у приміщенні ДСУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України».

5,6. За результатів проведених досліджень, було встановлено, що на момент скоєння даної пригоди (що трапилася 05.09.2017року близько 12 год. 30 хв. по вул. Фабричній у м.Жидачів Львівської обл.) на місці водія автомобіля «Ауді» знаходилась гр. ОСОБА_9 , а на передньому пасажирському місці вказаного транспортного засобу знаходився гр. ОСОБА_4 .

7,8. Вирішити поставлені питання: «Чи міг ОСОБА_4 первинно (одразу після ДТП; одразу після остаточної зупинки автомобіля марки «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , на сміттєвих баках) знаходитися ліворуч (водійська сторона; по ходу руху) від транспортного засобу марки «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , на асфальті, поруч з ведійськими дверцятами у випадку виконання сукупності наступних умов: а) ОСОБА_4 не переміщався самостійно та його не переміщали треті особи; б) враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , а також трасологічні дані (зокрема в частині пошкодження автомобіля марки «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , механізму переміщення останнього в момент розвитку ДТП, слідової картини з місця події та з авто, пошкоджень і/чи слідів на одязі та/або взутті, в які ОСОБА_4 був одягнений у момент ДТП, первинного (одразу після ДТП), в т.ч. взаємного (відносно один одного), розміщення постраждалих)?» та «Чи могла ОСОБА_16 первинно (одразу після ДТП; одразу після остаточної зупинки автомобіля марки «Ауді» на сміттєвих баках) знаходитися праворуч (водійська сторона по ходу руху) від ТЗ марки «Ауді» на асфальті або перед (передня частина) авто марки «Ауді», на асфальті у випадку виконання сукупності наступних умов: а) ОСОБА_9 не переміщалася самостійно та її не переміщали треті особи; б) враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень ОСОБА_9 також трасологічні дані (зокрема в частині пошкодження автомобіля марки «Ауді», механізму переміщення останнього в момент розвитку ДТП, слідової картини з місця події та з авто, первинного (одразу після ДТЇІ), в т.ч. взаємного (відносно один одного), розміщення постраждалих) ?» експертним шляхом за наданим на дослідження обсягом матеріалів справи не можливо з причин наведених в дослідницькій частині.

В свою чергу, враховуючи викладене в Ухвалі суду первинне положення гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_9 вирішення питань щодо можливості потрапляння наведених осіб в інше положення (аніж вказане в первинному положенні) за наведених в тексті даного питання умов (в частині, що гр. ОСОБА_4 , та ОСОБА_9 , не переміщувались самостійно та їх не переміщали треті особи) позбавлене технічного сенсу (оскільки первинне положення суперечить умові розміщення наведених осіб, що вказана в тексті питання);

Згідно з статтею 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

При цьому, обвинувачення повинно довести "кожний факт", пов`язаний зі злочином, щоб "не існувало жодної розумної підстави для сумнівів". Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 18 та 19 своєї Постанови № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суди при розгляді кримінальних справ мають суворо додержуватись закріпленого у ч.1 ст.62 Конституції принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Визнати особу винною у вчиненні злочину можливо тільки за умови доведеності її вини. При цьому необхідно мати на увазі, що в силу ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 62 Конституції України, під час розгляду кримінальних проваджень має суворо дотримуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст.368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з вимогами статті 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до статті 121 Конституції України та статті 36 КПК України, підтримання державного обвинувачення покладається на прокурора.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини у кримінальних справах правило ч.2 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини (презумпція невинуватості) вимагає, щоб обов`язок доказування покладався на сторону обвинувачення (справа «Капо проти Бельгії»).

При цьому завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений і жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Статтею 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципів верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Стаття 10 КПК України встановлює рівність всіх перед законом і судом.

Згідно з статтею 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра,обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах,отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з частиною 1 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Частиною 3 цієї статті встановлено, що під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків;

Статтею 23 КПК України закріплено принцип безпосередності дослідження показань, речей і документів. Зокрема, частиною 1 цієї статті передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо.

Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Відповідно до частини 2 цієї статті не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом;

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч.1 ст.84 КПК України).

При цьому, докази подані тією чи іншою стороною повинні бути належними та допустимими.

Згідно з частиною 1 статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів;

Частиною 1 статті 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, відповідно до частини 2 цієї статті недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення;

У кримінальному процесуальному праві загальновизнаними є такі критерії допустимості доказів: належне джерело; належний суб`єкт; належна процесуальна форма; належна фіксація; належна процедура; належний вид способу формування доказової основи. В аспекті належного суб`єкта, у тому числі, слід розглядати і орган досудового розслідування.

Тобто, докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином.

За правилами статті 91КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до вимог статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на прокурора.

У Рішенні від 06 грудня 1998 року «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб під час виконання своїх обов`язків, судді не розпочинали розгляду справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування покладено на сторону обвинувачення.

Суд може постановити обвинувальний вирок лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.

Практика ЄСПЛ свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ, як порушення права на захист (справа «Маттоціа проти Італії», рішення від 25липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Як вбачається із п.п. 21-26 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445:

«п. 21. При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають:

«2.Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом…

4.Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

п. 22.Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

п. 24.Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

п. 25. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

п.26. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням».

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1 статті 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до частини 4 статті 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, на переконання суду, беззаперечним є те, що саме сторона обвинувачення зобов`язана доводити винуватість особи в межах висунутого обвинувачення поза розумним сумнівом.

Згідно з частиною 1 статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Разом з цим, частиною 3 цієї статті визначено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження;

Перелік питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку (такі питання вирішуються окремо щодо кожного обвинувачення щодо конкретного злочину та окремо щодо кожного з обвинувачених) закріплені статтею 368 КПК України;

Згідно ст.6 Європейської Конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Дослідивши всі вище перелічені докази, оцінивши кожен з них з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до наступного переконання.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_14 напряму пронизаний припущеннями, формальностями, в ньому містяться ствердження які покладені в основу обвинувачення, якими взагалі не підтверджується вина обвинуваченого, так аналізуючи дані докази, які надані органами досудового слідства на підтвердження обвинувачення, слід зазначити, що в обвинувальному акті зазначено, що 05.09.2017, близько 12:30год., гр. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно несправним, але працездатним транспортним засобом автомобілем марки «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись, в порушення вимог п.12.4 Правил дорожнього руху України із швидкістю понад 123 км/год., відповідно до котрих у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год., по вулиці Фабричній, що у м.Жидачеві Львівської області, в напрямку від автомобільного моста через річку «Стрий» до будинку №3 по вул.Фабричній, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, внаслідок чого втратив контроль над керуванням транспортним засобом та в районі розташування будинку № 1а по вул.Фабричній у м.Жидачеві, скоїв наїзд на бордюрний камінь, що на межі лівого краю проїзної частини дороги та трав`яного газону, з подальшим переміщенням автомобіля марки «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за межі проїзної частини дороги зліва, з наступним виїздом на лівий трав`яний газон, заїзд до будинків, трав`яний газон, що розташований за пішохідним тротуаром, майданчик для стоянки транспортних засобів та на кінцевій стадії в сторону розташування сміттєвих баків.

Технічна несправність автомобіля марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , полягала в пошкодженні з`єднання нижнього важеля із поворотним кулаком переднього правого колеса автомобіля марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , котре виникло задовго до моменту ДТП, і могло привести до його роз`єднання в будь-який момент експлуатації автомобіля при виникненні умов різкого коливання у вертикальній площині в процесі руху. Несправність елементів підвіски переднього правого колеса автомобіля «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , яка полягала у пошкодженні з`єднання нижнього важеля із поворотним кулаком, негативно впливала на керованість автомобіля і за обставин, коли навантаження на колесі під час руху автомобіля по нерівностях зменшилось до нуля (колесо відривалось від дорожнього покриття), призвело до розриву кінематичного зв`язку між колесом та кузовом автомобіля (палець шарніру нижнього важеля, маючи можливість осьового переміщення, повністю вийшов з отвору вуха поворотного кулака), що обумовило раптову втрату контролю над керуванням автомобіля марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 .

Водночас, з технічної точки зору, причиною настання даної ДТП, стали дії водія автомобіля марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , що полягали в невиконанні ним вимог п.1.10 (в частині визначення терміну «небезпека для руху»), п.п. «а, б» п.2.3, п.12.3, п.31.1, п.31.4, п.п. «а, б, г» п.31.4.2, п.31.5 «Правил дорожнього руху України».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир транспортного засобу - автомобіля марки «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 отримала перелом нижньої третини обох кісток лівої гомілки, закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, синці на голові, на грудях, в ділянці лівого кульшового суглоба, на руках, на правій нозі, крововилив в білковій оболонці лівого ока, садна на обличчі, на грудях, на спині, на правій нозі, які, згідно висновку судово-медичного експерта №1475 від 26.09.2017 року, відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

ОСОБА_20 , послідовно, як під час досудового розслідування так і всього судового розгляду, не визнавав своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, наполягаючи на тому, що він, дня та часу, що зазначені в обвинувальному акті, не перебував за кермом транспортного засобу автомобіля марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 .

В основу обвинувачення покладено показання потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , а також письмові докази, зокрема: протокол огляду місця ДТП з додатками від 05.09.2017р., висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_9 №1475 від 11.09.2017 року, висновок службового розслідування щодо гр. ОСОБА_14 від 05.10.2017 року, протокол проведення слідчого експерименту від 22.11.2017 року, висновок експерта-токсиколога №4292/2017-т від 06.12.2017 року, протокол огляду інформації наданої оператором мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» від 08.12.2017 року, протокол огляду інформації наданої оператором мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» від 08.12.2017 року, висновок судової транспортно-трасологічної експертизи №4676 від 11.12.2017 року, висновок судової автотехнічної експертизи №4678 від 26.01.2018 року, висновок судової трасологічної та автотехнічної експертизи №7012/7013 від 26.02.2018 року, висновок комісійної судової автотехнічної експертизи №4677 від 15.03.2018 року; висновок судової автотехнічної експертизи №1066/1635 від 22.03.2018 року, висновок криміналістичної ґрунтознавчої експертизи №138 від 30.03.2018 року, висновок комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №142/143 від 11.04.2018 року, висновок судової комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз обставин дорожньо-транспортної пригоди №1/527 від 17.04.2018 року, тощо.

Разом з тим, суд не приймає до уваги ані показання вищевказаних свідків і потерпілої, ані подані стороною обвинувачення письмові докази, оскільки як дані свідки і потерпіла особа, так і письмові докази, жодним чином не спростовують та не підтверджують обставини зазначені в обвинувальному акті з огляду на таке.

Фактично ніхто, окрім як свідки ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , та ОСОБА_28 , в судовому засіданні прямо не могли підтвердити, що за кермом автомобіля марки «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходився саме гр. ОСОБА_65 .

Щодо пояснень свідків ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , подружжя осіб, які їхали в транспортному засобі назустріч автомобілю марки «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.Фабричній у м.Жидачів, котрі достеменно в судовому засіданні ствердили, що за кермом транспортного засобу був саме обвинувачений ОСОБА_20 , то такі дещо суперечать між собою. Хоча вказані особи і перебували у одному транспортному засобі, їхні покази плутаються між собою, не послідовні, суттєво різняться від показів інших свідків, зокрема свідків: ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_40 , ОСОБА_43 , ОСОБА_42 , ОСОБА_33 і ОСОБА_41 , котрі також були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди 05.09.2017 року, близько 12:30 год. по вул.Фабричній у м.Жидачів Львівської області, які в судовому засіданні підтвердили те, що за кермом транспортного засобу перебувала саме потерпіла ОСОБА_16 , а не обвинувачений ОСОБА_65 .

Щодо пояснень вказаних свідків ( ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_40 , ОСОБА_43 , ОСОБА_42 , ОСОБА_33 і ОСОБА_41 ), то такі співпадають між собою, є логічними і послідовними, не суперечать одне одному та підстав вважати їх не достовірними суд не може.

Надаючи юридичну оцінку показанням вказаних свідків: ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_40 , ОСОБА_43 , ОСОБА_42 , ОСОБА_33 і ОСОБА_41 , суд також враховує, що такі свідки були безпосередньо допитаними у судовому засіданні у відповідності до вимог ст.352 КПК України та будучи під присягою та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, кожен окремо, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_68 , то такий в судовому засіданні зазначив те, що 05.09.2017 року, близько 12:15-12:30 год. йшов з рибалки через міст в сторону вул.Фабричної, що у м.Жидачів та бачив як на великій швидкості рухався автомобіль марки «AUDI 100», котрий надалі вчинив ДТП. У поясненнях вказаний свідок зазначав, що за кермом автомобіля перебував обвинувачений, якого бачив через приспущене вікно зі сторони водія. Підійшовши до місця ДТП вказував, що побачив як з водійського вікна, звисає тіло обвинуваченого.

Проте, суд не надає віри поясненням вказаного свідка, оскільки як відомо із висновку №142/143 комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 11.04.2018 року, в момент ДТП скло передніх лівих дверей автомобіля «Ауді 100», реєстр.номер НОМЕР_1 було частково опущене, приблизно на 21 см від крайнього верхнього положення, тобто скло передніх лівих дверей було опущене на 34% від його загальної висоти, і вказаний свідок не міг достеменно розгледіти, тим більше коли автомобіль рухався на великій швидкості, хто саме перебував за кермом вказаного транспортного засобу. А окрім того, враховуючи антропометричні дані обвинуваченого ОСОБА_14 , такий фізично не міг звисати з водійських дверей при опущеному шклі дверей на 21см.

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 і ОСОБА_28 , наданих такими в судовому засіданні, суд констатує їх суперечливість та непослідовність з іншими показами свідків як сторони обвинувачення так і сторони захисту, а також вважає можливою зацікавленість у їх наданні, тому вони несуть значний ризик їх недостовірності.

Крім того, з аналізу показань свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_69 , ОСОБА_25 , ОСОБА_29 , ОСОБА_45 і ОСОБА_70 вбачається, що вони були очевидцями лише того, як були розташовані після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_20 і ОСОБА_18 . Із цих же показань убачається, що ОСОБА_14 вони бачили на місці пригоди вже за межами салону автомобіля. Безпосередніми ж очевидцями того, хто був за кермом, вказані свідки не були.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_39 , яка в судовому засіданні зазначила, що за кермом автомобіля, котрий вчинив ДТП по вул.Фабричній, що у м.Жидачів 05.09.2017 року перебувала потерпіла, то суд не бере до уваги такі показання вказаного свідка, оскільки такий свідок не була безпосереднім очевидцем ДТП і хто саме перебував за кермом транспортного засобу, який вчинив ДТП, їй не відомо, про вказане, як вона зазначила в судовому засіданні, дізналась від інших осіб очевидців події, про що було судом встановлено.

Свідчення працівників поліції ОСОБА_71 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 та слідчого ОСОБА_19 в суді, а також здійснення ними інших процесуальних, слідчих дій, не підтверджують обставин вчинення інкримінованого у вину ОСОБА_72 кримінального правопорушення та не узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону (ст.97 КПК України), при цьому дані особи є працівниками правоохоронних органів, мають у провадженні процесуальний інтерес на стороні обвинувачення.

Показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_27 і ОСОБА_52 , суд не бере до уваги при ухваленні вироку, оскільки дані свідки є близькими особами потерпілій ОСОБА_16 (чоловік) та обвинуваченому ОСОБА_72 , (батьки), не були очевидцями події, а про обставини події їм відомо лише зі слів інших осіб, тобто показання даних свідків є показаннями з чужих слів і відповідно до ст.97 КПК України дані показання не можуть бути допустимими доказами факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджуються іншими доказами, визнаними допустимими, а також з урахуванням частини 2 статті 97 КПК України суд враховує наявність заінтересованості у вказаних свідків у результатах розгляду даного кримінального провадження.

Також суд зазначає, що пояснення свідка ОСОБА_26 , власника транспортного засобу автомобіля марки «Audi 100», а також ОСОБА_55 і ОСОБА_56 , не можуть бути покладені в основу обвинувачення, оскільки жодної змістовної інформації, важливої для встановлення фактичних обставин справи, такі суду не надали.

Окрім цього, свідки ОСОБА_55 , і ОСОБА_56 , була залучена в провадження в якості понятих і надали виключно свідчення щодо порядку проведення слідчої дії.

Критично суд оцінює і твердження свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 і ОСОБА_17 , про те, що нібито обвинувачений ОСОБА_20 шляхом погроз чинив тиск на таких свідків, схиляючи їх до зміни показань.

Таких фактів судом в ході розгляду матеріалів кримінального провадження не встановлено, як не встановлено і фактів зміни показань будь-ким із свідків, які були очевидцями даної пригоди.

Щодо наданих стороною обвинувачення письмових доказів, що наведені вище, зокрема протоколів огляду, протоколів проведення слідчих експериментів, протоколів тимчасового доступу, висновків експертів, тощо, то такі лише підтверджують обстановку події, причетність учасників до події та наслідки події у вигляді порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом - автомобілем марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 , однак жодним чином не мають самостійного доказового значення у підтвердження суспільно-небезпечного діяння саме з боку ОСОБА_4 у вигляді порушень таким вимог п.1.10, п.2.3 «а, б», п.12.3, п.31.1, п.31.4, п.31.4.2 п.п. «а, б, г», п.31.5 «Правил дорожнього руху України».

Суд не вправі покладатися на висновки експертів в частині зазначення оцінки дій конкретно обвинуваченого ОСОБА_14 , не маючи на час проведення експертних досліджень беззаперечних підстав вважати, що саме дії останнього слід оцінювати в даній дорожньо-транспортній обстановці, а не іншої особи, яка була безпосередньо у епіцентрі подій.

З метою роз`яснення висновків експертиз, наданих стороною обвинувачення, у судовому засіданні, в порядку ст.356 КПК України, також були допитані судові експерти.

- експерт ОСОБА_73 в судовому засіданні зазначив наступне. Він являється головним судовим експертом сектору авто технічних досліджень відділу авто технічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Проводив судово інженерну-транспортну експертизу за №1/527 від 17.04.2018 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Підтвердив зазначений висновок. Покликався на те, що причиною настання дорожньо-транспортної пригоди, котра мала місце 05.09.2017 року по вул.Фабричній, у м.Жидачів Львівської області було порушення водієм транспортного засобу ряду пунктів ПДР України, в тому числі порушення ПДР України щодо не усунення несправності транспортного руху, яка виникла до дорожньо-транспортної пригоди, що полягало в розрив кінематичного зв`язку між правим переднім колесом і кузовом автомобіля, що в подальшому обумовило раптову втрату контролю над керованістю автомобіля;

- експерт ОСОБА_74 в судовому засіданні зазначив наступне. Він являється заступником начальника КЗ ЛОР «ЛОБСМЕ», лікар-судово-медичний експерт. Проводив комплексно судово-медичну експертизу та транспортно-трасологічну експертизу №77/78/141 від 11.01.2018-12.04.2018 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Підтвердив зазначений висновок в судово-медичній частині. Покликався на те, що для вказаної експертизи використовувався первинний висновок судово-медичної експертизи, яка проводилась на підставі вихідних даних, що були зазначені стороною обвинувачення. Зазначив, що враховуючи характер ушкоджень і їх локалізацію, а також обставини травмування (перекидання транспортного засобу) встановити в якому місці салону автомобіля марки «Ауді 100» (за кермом чи в якості пасажира) перебували гр-ни ОСОБА_4 та ОСОБА_9 не виявляється можливим через відсутність об`єктивних як трасологічних, так судово-медичних даних, які б свідчили про це;

- експерт ОСОБА_75 в судовому засіданні зазначив наступне. Він являється зав.відділом комісійних судово-медичних експертиз. Проводив комплексно судово-медичну експертизу та транспортно-трасологічну експертизу №77/78/141 від 11.01.2018-12.04.2018 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Підтвердив зазначений висновок в судово-медичній частині. Зазначав що не вдалось встановити, хто був за кермом транспортного засобу 05.09.2017 року під час ДТП по вул.Фабричній, у м.Жидачів Львівської області, оскільки мало місце неодноразове перекидання транспортного засобу, і особи, які перебували в салоні автомобіля «перевертались» і вдарялись об частини салону автомобіля. В кінцевому результаті, їх тіла могли знаходитись в іншому місці, ніж первинно були;

- експерт ОСОБА_76 в судовому засіданні зазначив наступне. Він являється старшим судовим експертом лабораторії трасології і балістики Львівського НДІ судових експертиз. Проводив комплексно судово-медичну експертизу та транспортно-трасологічну експертизу №77/78/141 від 11.01.2018-12.04.2018 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Підтвердив зазначений висновок в транспортно-трасологічній частині. Зазначив, що згідно заданих вихідних даних сторони обвинувачення не вдалось встановити хто перебував за кермом транспортного засобу, котрий 05.09.2017 року по вул.Фабричній у м.Жидачів вчинив дорожньо-транспорну пригоду. Покликався і на те, що тілесні ушкодження, що були виявлені у гр. ОСОБА_14 і гр. ОСОБА_16 згідно медичної документації і представлені на огляд експертам також не дають підстав для того, щоб встановити, хто саме був за кермом транспортного засобу вищевказаного дня;

Вказані експерти, як убачається із пояснень таких, що зазначені вище, підтримали свої висновки, та жодним чином не змогли в судовому засіданні підтвердити причетність обвинуваченого ОСОБА_14 , до кримінального правопорушення, що йому інкримінує сторона обвинувачення.

Детально аналізуючи показання потерпілої ОСОБА_16 , та співвставивши такі з показаннями свідків як сторони захисту, так і сторони обвинувачення, а також із письмовими доказами, що були подані стороною обвинувачення, суд приходить до висновку, що остання надала суду неправдиві показання, вигадала певні факти, нічим об`єктивно не підтверджені.

Окрім цього, така в ході наведених вище обставин являється зацікавленою особою, тому її покази на переконання суду спрямовані на приховування реальної картини подій, що мали місце 05.09.2017 року по вул.Фабричній, що у м.Жидачів Львівської області.

На це вказує її поведінка як після дорожньо-транспортної пригоди, в ході судового розгляду та до закінчення розгляду справи по суті, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

В свою чергу покази обвинуваченого ОСОБА_14 , надані суду в ході судового розгляду стороною обвинувачення не спростовані жодним належним та допустимим доказом.

Виявлені в ході судового розгляду розбіжності в показах свідків сторони обвинувачення державним обвинувачем ОСОБА_77 , не усуненні.

Право сторони захисту надати суду висновок експерта прямо передбачено частиною другою статті 101 КПК. Відповідно до частини 2 статті 22 КПК, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. Закон, передбачивши право стороні захисту надавати висновки експертів, тим самим передбачив і обов`язок суду їх розглянути у сукупності з іншими доказами. Положення частини другої статті 101 КПК імплементувало в кримінальне процесуальне законодавство вимоги статті 6 §1 та статті 6 §3 (d) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що «кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: … допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення». В певних обставинах відмова допустити альтернативне експертне дослідження речових доказів може розглядатися як порушення статті.

У цій справі, як у інших справах, що стосуються дорожньо-транспортних подій, експертне дослідження має значення на остаточне рішення суду. Тому право захисту спростовувати висновки експертів, надані стороною обвинувачення, за допомогою іншого висновку, наданого захистом, має бути забезпечене судом.

Досліджуючи експертний висновок за результатами проведення комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної та медичної експертизи від 08.02.2022 року №№14207/21-52,207/208 за матеріалами кримінального провадження на підставі ухвали суду, яка була постановлена за клопотанням сторони захисту є найбільш повним, належно мотивованим, проведений з урахуванням сукупності всіх зібраних у справі доказів, сторони та учасники кримінального провадження не були позбавлені можливості поставити перед експертами усі, на їх думку, необхідні питання і саме на ці питання експертом надані відповіді, а тому кладеться в основу вироку.

Із вказаного висновку, зокрема, із резолютивної частини такого вбачається наступне: «За результатів проведених досліджень, було встановлено, що на момент скоєння даної пригоди (що трапилася 05.09.2017року близько 12 год. 30 хв. по вул. Фабричній у м.Жидачів Львівської обл.) на місці водія автомобіля «Ауді» знаходилась гр. ОСОБА_9 , а на передньому пасажирському місці вказаного транспортного засобу знаходився гр. ОСОБА_4 »

Допитані в ході судового слідства експерти, що наведені нижче, які виконували ці експертизи, повністю підтвердили їх результати та підтримали свій висновок щодо невинуватості ОСОБА_14 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, зокрема:

- експерт ОСОБА_78 в судовому засіданні зазначив наступне. Він являється провідним судовим експертом відділу авто технічних досліджень лабораторії судових авто технічних, товарознавчих та спеціальних видів досліджень Київського НДІСЕ. Проводив комплексну судову автотехнічну, транспортно-трасологічну та медичну експертизи від 08.02.2022 року за №№14207/21-52,207/208 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Підтвердив зазначений висновок в транспортно-трасологічній та автотехнічній частинах. Додатково зазначив, що за кермом транспортного засобу, що вчинив ДТП 05.09.2017 року по вул.Фабричній у м.Жидачів Львівської області була гр. ОСОБА_16 , а в якості пасажира перебував гр. ОСОБА_65 . Вказаний висновок було зроблено на підставі даних, що були надані експертам, зокрема матеріалів кримінального провадження, медичної документації гр. ОСОБА_14 і гр. ОСОБА_16 , тощо. Покликався на те, що в переважній більшості більш важкі тілесні ушкодження отримує особа, яка не перебуває за кермом транспортного засобу. Щодо питання, чому висновок Київського НДІСЕ, є протилежним до висновку Львівського НДІСЕ, то зазначив, що експерти Київського НДІСЕ мали більший об`єм матеріалів, в тому числі і вже готових висновків Львівського НДІСЕ, з якими і співвставили надані судом дані, та прийшли до переконання, що саме ОСОБА_16 була за кермом транспортного засобу вищевказаного дня по вул.Фабричній, у м.Жидачів Львівської області;

- експерт ОСОБА_79 , в судовому засіданні зазначила наступне. Вона являється в.о. начальника ДСУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України», а також експертом з правом проведення судово-медичної експертизи. Проводила комплексну судову автотехнічну, транспортно-трасологічну та медичну експертизи від 08.02.2022 року за №№14207/21-52,207/208 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Підтвердила експертизу в судово-медичній частині. Зазначила, що співвставивши тілесні ушкодження гр. ОСОБА_18 і гр. ОСОБА_14 , а також механізм ДТП прийшла до переконання, що за кермом транспортного засобу 05.09.2017 року по АДРЕСА_2 перебувала ОСОБА_18 . У цьому її підтримали колеги експерти ОСОБА_80 і ОСОБА_81 , які також ствердили наведене нею вище. Покликалась на те, що в переважній більшості ДТП важчі ушкодження отримують пасажири транспортних засобів, аніж водії таких.

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача ОСОБА_82 , про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Щодо клопотань сторони захисту про визнання очевидно недопустимими наступних доказів, зокрема: - висновку експерта від 26.09.2017 року за №1475 судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_16 , 1980 р.н.; - висновку експерта від 08.12.2017 року за №4297/2017-т судово-токсикологічної експертизи; - висновку експерта від 08.12.2017 року за №4293/2017-т судово-токсикологічної експертизи; - висновку експерта від 08.12.2017 року за №1631/2017-ім судово-імунологічної експертизи; - «одного флакону із взірцем крові», вилучений ст.слідчим першого відділу СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_83 у відповідності з протоколом від 22.11.2017 року тимчасового доступу до речей і документів; - елемента передньої правої підвіски автомобіля марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 ; - правого та лівого переднього колеса автомобіля марки «Audi 100», реєстр.номер НОМЕР_1 ; - висновку експерта від 26.02.2018 року за №7012/7013 трасологічної та автотехнічної експертиз; - висновку експертів від 22.03.2018 року за №1066/1635 за результатами судової автотехнічної експертизи по дослідженню деталей транспортних засобів та судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди, - то такі судом по суті не розглядались з огляду на те, що вони не несуть жодного доказового значення, і не можуть апріорі вплинути на судове рішення, оскільки як було встановлено під час розгляду справи, та обґрунтовано вище, кримінальне правопорушення, що інкримінується ОСОБА_72 не вчинено саме таким, зокрема не доведено факту перебування такого (обвинуваченого) за кермом транспортного засобу - автомобіля «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 05.09.2017 року близько 12:30 год. по вул.Фабричній, що у м.Жидачів Львівської області.

Державний обвинувач в судових дебатах зазначив, що вина ОСОБА_14 в судовому засіданні доведена повністю та підтверджується наданими суду та дослідженими в ході судового розгляду доказами, показами свідків та матеріалами справи.

Просив суд визнати ОСОБА_14 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, однак звільнити такого від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В свою чергу сторона захисту просила суд виправдати обвинуваченого ОСОБА_84 .

Аналізуючи у сукупності докази надані досудовим розслідуванням і встановлені в ході судового засідання, усуваючи протиріччя між показаннями обвинуваченого, потерпілої, свідків і наданих доказів суд вважає, що в судовому засіданні не доведено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_14 є склад інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Будь-яких доказів, на підтвердження того, що за кермом автомобіля «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 під час дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 05 вересня 2017 року, перебував саме обвинувачений ОСОБА_20 , прокурором суду не надано.

Всі клопотання сторін кримінального провадження вирішено відповідно норм КПК України.

Усі докази надані стороною обвинувачення є вичерпними.

Звідси, суд вважає, що обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_72 , не доведене, та досліджені судом показання потерпілої, свідків, письмові докази, висновки експертиз та пояснення експертів, не підтверджують винуватості обвинуваченого ОСОБА_14 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.286 КК України, в частині достатньої доведеності об`єктивних даних, які б вказували на те, що під час дорожньо транспортної пригоди внаслідок якої ОСОБА_16 отримала тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я, саме обвинувачений ОСОБА_20 керував автомобілем марки «Audi 100», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Отже, враховуючи наведене, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази не доводять в цілому, «поза розумним сумнівом», що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_20 , вчинене останнім.

Натомість стороною захисту ініційовано дослідження достатнього такого обсягу доказів, який у своїй сукупності свідчить про недостовірність деяких доказів обвинувачення, спростовують їх та, на противагу, обґрунтовано доводять невинуватість

ОСОБА_85 органу досудового розслідування була можливість у повній мірі провести досудове розслідування, зібрати належно докази для посилання щодо винуватості у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_14 відповідно до вимог КПК України, однак сторона обвинувачення цим не скористалася.

Суд звертає увагу, що унаслідок вкрай непрофесійного, поверхневого, однобічного, необ`єктивного та упередженого досудового розслідування, що супроводжувалось грубими порушеннями вимог КПК України, перелік яких наведено вище в мотивувальній частині вироку, так і залишились невстановленими всі обставини даної дорожньо-транспортної пригоди, що мають істотне та вирішальне значення для з`ясування того хто саме був за кермом транспортного засобу.

Згідно із статтею 368 КПК України, суд ухвалюючи вирок, повинен вирішити низку питань, до яких зокрема, віднесені питання, чи містять діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення.

Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У правовій державі при ухваленні судового рішення не допускається обвинувальний ухил, по суті якого кожен, хто постав перед судом повинен бути визнаний винним, а навпроти гарантується та усіляко забезпечується презумпція невинуватості особи. Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу. При цьому, саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини не може лишатися «розумного сумніву, що обвинувачений винен.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а також враховуючи положення презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини за ст.17 КПК України, дійшов висновку, що не здобуто і стороною обвинувачення не доведено наявності в діянні обвинуваченого ОСОБА_14 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

За нормами п.2 ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Отже, суд визнає пред`явлене обвинувачення ОСОБА_14 за ч.1 ст.286 КК України недоведеним та ухвалює виправдувальний вирок.

Винесення виправдувального вироку забезпечить дієву реалізацію одного із завдань кримінального провадження, передбаченого ст.2 КПК України: охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб жоден невинуватий не був засуджений.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Питання процесуальних витрат по справі суд вирішує в порядку, який передбачений ст.124 КПК України та з урахування постановлення у справі виправдовувального вироку вважає за необхідне процесуальні витрати віднести на рахунок Держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_14 , не обирався та підстав для обрання такого до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та виправдати його на підставі пункту 2 частини 1 статті 373 КПК України, - у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не пред`явлено.

Речові докази: транспортний засіб автомобіль марки «AUDI 100», реєстр.номер НОМЕР_1 ; елементи передньої правої підвіски автомобіля марки «AUDI 100», реєстр.номер НОМЕР_1 та праве і ліве колеса автомобіля маки «AUDI 100», реєстр.номер НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_86 .

Речовий доказ: одяг ОСОБА_4 повернути останньому.

Речовий доказ: взірець ґрунту з місця дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05.09.2017 року по вул.Фабричній, що у м.Жидачів Львівської області, знищити.

Витрати за проведення експертиз по вищевказаному кримінальному провадженні віднести на рахунок Держави.

Роз`яснити виправданому ОСОБА_4 , що він має право на поновлення в правах, обмежених під час кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

З текстом вироку суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Вирок суду виготовлено та підписано суддею в нарадчій кімнаті 03 липня 2023 року.

Суддя Юрій БІЛОУС