Справа № 591/2246/23
Провадження № 1-кп/591/74/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року Зарічний районний суд м.Суми у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , законного представника потерпілої ОСОБА_5 , представника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження №80000197 від 19.01.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Олексинці Срібнянського району Чернігівської області, українець, громадянин України, одружений, працює водієм ТОВ «СК Центр», має на утриманні неповнолітню дитину, дочку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий на АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Близько 20 год. 25 хв. 19.01.2023, у темну пору доби, ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO Т-13110» н.з. НОМЕР_2 .

Рухаючись по вул. Харківській, в районі ТЦ «Мануфактура», у напрямку перехрестя з вул. Героїв Сумщини у м. Суми, з перевищенням допустимої швидкості, в межах населеного пункту, ОСОБА_7 , знехтував безпекою дорожнього руху, не вжив заходів для своєчасної зупинки транспортного засобу, у межах видимості дороги, не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який в цей час переходив проїзну частину по врегульованому пішохідному переході, зліва направо, відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження та ІНФОРМАЦІЯ_3 помер реанімаційному відділенні КНП CОP «Сумська обласна клінічна лікарня».

Під час проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 від 06.03.2023 №101/62 встановлені наступні тілесні ушкодження:

1) осколковий перелом правої великогомілкової кістки, осколковий перелом малогомілкової кістки, ушкодження капсули печінки, ушкодження капсули селезінки. Вказані ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів і по ступеню тяжкості кваліфікуються як, такі, що мають ознаки - середньої тяжкості;

2) забій легень, крововилив під м`які оболонки півкуль мозку та мозочка, крововиливи під тверду мозкову оболонку (виявлені клінічно), крововиливи в тканину мозку - ділянки забою (виявлені клінічно). Вказані ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів і по ступеню тяжкості кваліфікуються як, такі, що мають ознаки тяжких, як таких, що викликали небезпечний для життя стан, і знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Усі вказані ушкодження могли утворитися внаслідок ДТП, а саме травмування пішохода легковим автомобілем первинний контакт з яким відбувся з правою гомілкою потерпілого в напрямку справа наліво та дещо спереду назад.

Смерть ОСОБА_10 , настала в результаті сполученої тупої травми тіла, що супроводжувалася закритою черепно-мозковою травмою (крововиливи під м`які оболонки головного мозку, забоями речовини головного мозку, крововиливом під тверду мозкову оболонку), закритою травмою органів черевної порожнини (множинні розриви капсули печінки та селезінки), осколковими переломами кісток правої гомілки, множинними саднами та синцями, й ускладнились розвитком набряку та стисненням головного мозку.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/119-23/2077-ІТ від 21.02.2023, у даній дорожній ситуації ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO Т-13110» н.з. НОМЕР_2 , порушив вимоги Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, введених у дію з 01.01.2002), передбачені пунктом:

12.2 У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год,

18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Допущені водієм ОСОБА_7 , порушення вимог пунктів 12.2, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті день та час він здійснив наїзд на потерпілого, надавав першу медичну допомогу, викликав патрульних. Рухався приблизно зі швидкістю 50-60 км/год, активно сприяв досудовому розслідуванню, просив пробачення у потерпілої та примирився з нею, оплачував витрати на лікування.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, є добровільними у таких своїх позиціях, а також - роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У зв,язку з невизнанням цивільних позовів в частині здійснених розрахунків, визначено доцільним дослідження доказів в частині заявлених цивільних позовів КНП СОР «СОКЛ» та СОДА ДФ .

Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він, порушивши правила безпеки дорожнього руху, а саме: п.п.12.2, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України під час керування 19.01.2023 автомобілем, що призвело до наїзду на потерпілого, спричинила останньому тілесні ушкодження, від яких він помер.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих обставин слід віднести повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, відшкодування витрат на лікування, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, з місцем роботи характеризується позитивно, одружений, має дитину 2019 року народження, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, потерпіла пробачила його та претензій будь-якого характеру не має, просила не призначити покарання у виді реального позбавлення волі та не застосовувати додаткове покарання.

Також суд приймає до уваги досудову доповідь органу пробації, у висновку якої зазначено, що ОСОБА_7 має низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, в разі доведення винуватості виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що вчинений злочин відноситься до необережного, поведінку ОСОБА_7 одразу після події, а також в подальшому, беручи до уваги особу винного, наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, зважаючи на позицію потерпілої у справі, яка просила суд суворо не карати обвинуваченого, не позбавляти його волі та застосувати найменш суворе покарання, а також не забороняти керувати автомобілем, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, а також те, що ОСОБА_7 працює водієм та в сім`ї працює тільки він, а також те, що він має на утриманні малолітню дитину, що обумовлює необхідність використання автомобіля в інтересах сім`ї, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому необхідно призначити у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, та не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами також з огляду і на положення ст. 77 КК України.

Звільняючи обвинуваченого від реального відбування покарання, суд покладає на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за поведінкою в період іспитового строку.

Оскільки транспортний засіб є власністю обвинуваченого, необхідне для нього та осіб, що перебувають на його утриманні, суд не застосовує спеціальну конфіскацію.

В задоволенні цивільного позову законного представника потерпілої ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 до обвинуваченого слід відмовити у зв`язку з відмовою від нього в повному обсязі потерпілою в судовому засіданні у зв`язку із здійсненим відшкодуванням.

Обвинувачений цивільні позови КНП СОР «СОКЛ» та СОДА ДФ не визнав, повідомив, що всі ліки, що виписували лікарі, він купляв особисто, про що додав відповідні квитанції.

Захисник вказував на безпідставність здійснених нарахувань вказаними юридичними особами, оскільки надання наведених у розрахунках послуг має бути вирахувано пропорційно до кількості осіб, що лікуються, та за кожен день окремо, тоді як цивільними позивачами не доведено кількості хворих у період лікування потерпілого та відповідно обґрунтованості заявлених витрат.

Так, встановлено, що потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні у відділені інтенсивної терапії з 19.01.2023 по 07.02.2023 та на його лікування були витрачені кошти в сумі 204061, 14 грн, яка нарахована відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених Постановою КМУ №545 від 16.07.1993.

З огляду на викладене, слід задовольнити заявлені цивільні позови у зв`язку з їх обґрунтованістю.

Стосовно доводів обвинуваченого, що він особисто придбавав ліки для потерпілого не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки цивільні позови містять вимоги, відмінні від відшкодування витрат на придбання ліків.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Згідно ст. ст. 118, 124 КПК України з ОСОБА_7 на користь держави необхідно стягнути судові витрати, пов`язані із проведенням судово-автотехнічної транспортно-трасологічної експертиз та експертизи технічного стану транспортного засобу у справі, на загальну суму 4908,28 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 118, 124, 368, 370, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 4908 (чотири тисячі дев`ятсот вісім) гривень 28 коп.

В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 відмовити.

Цивільний позов Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації 2378 (дві тисячі триста сімдесят вісім) гривень 99 коп. в рахунок відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Цивільний позов Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» 116 705 (сто шістнадцять тисяч сімсот п`ять) гривень 11 коп. в рахунок відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Скасувати арешт майна, а долю речових доказів вирішити наступним чином: компактний диск DVD-R Arita після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження; автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO Т-13110» н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя ОСОБА_1