Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2849/23
Провадження №: 1-кп/332/284/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2023 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000049 від 15.05.2023, яке надійшло до суду із угодою про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні малолітню доньку 2018 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.02.2023 року взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином ОСОБА_4 є військовозобов`язаним солдатом запасу. У зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, 21.02.2023 перебуваючи у ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 пройшов військово-лікарську комісію, згідно якої 21.02.2023 визнаний придатним до військової служби. В подальшому, 21.02.2023 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 працівниками центру комплектування вручено під особистий підпис ОСОБА_4 повістку для відправки за мобілізацією і подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України у відповідній військовій частині, у зв`язку з чим, останньому необхідно було прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 24.02.2023 о 09 годині 00 хвилин.

Проте, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи придатним до військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, передбаченого ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, маючи можливість прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.1, 10, 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 9 ст. 1, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022, Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від17.05.2022 № 342/2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 22.05.2022, Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 6 лютого 2023 року, відповідно до яких строк проведення загальної мобілізації продовжено з 19 лютого 2023 року на 90 діб, не прибув в указаний вище час до місця призову.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфікуються за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Під час досудового розслідування, 30.05.2023 року між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст. 336 КК України. ОСОБА_4 , у повному обсязі сформульованої підозри, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку ст. 314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти затвердження угоди.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до нетяжкого злочину, унаслідок вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом досліджені матеріали, які характеризують ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 30.05.2023 року у кримінальному провадженні №0000049 від 15.05.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання за ст. 336 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

- завірену копію журналу вручення мобілізаційних розпоряджень військовозобов`язаним, призначеним у команди на 2-х арк., що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.

- довідку військово-лікарської комісії на ім`я ОСОБА_4 на 3 арк.; розписку на 1 арк.; облікову картку до військового квитка НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ; мобілізаційне розпорядження; зобов`язання, контрольний талон, повістку на відправку, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, повернути за належністю філії ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

1) обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1