Справа № 199/3744/23
ВИРОК

іменем України

08.05.2023 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000433 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2023, відносно:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та не працездатних осіб, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- 28.07.1992 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст. 141 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на строк 2 роки;

- 15.04.1997 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 193, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Звільнений з ВК № 26 26.02.1999 року відбувши покарання повністю;

- 10.12.2001 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Звільнений 16.12.2003 з ВЦ № 133 умовно-достроково. Не відбутий строк покарання 5 місяців 5 днів;

- 29.05.2006 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією належного майна. Звільнений 13.05.2011 з ВК № 6 умовно-достроково, не відбутий строк покарання 1 рік 7 місяців 13 днів;

- 02.10.2012 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією належного майна. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська за ч.2 ст. 187 КК України від 29.05.2006 року, та остаточно призначено 9 років позбавлення волі з конфіскацією належного майна. Звільнений 25.02.2019 з ВЦ № 133 відбувши покарання повністю;

- 20.07.2020 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців. Звільнений з ВК № 88 відбувши покарання повністю 23.04.2021 року;

- 10.11.2022 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на строк 5 років. На підставі ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.4 ст.185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що 15.04.2023, приблизно о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», прибув до магазину «Простор», що належить ТОВ «ЮНО» (), який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. М. Лисиченко, 19-А, де побачив, що в торгівельному залі, зазначеного магазину, знаходиться невелика кількість відвідувачів та працівники магазину не звертають на нього увагу.

В цей момент, у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, а саме товару, який знаходиться у вищевказаному магазині.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 15.04.2023, приблизно о 15 годині 20 хвилин, перебуваючи у магазині «Простор», що належить ТОВ «ЮНО», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко, 19-А, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, підійшов до торгівельних полиць, звідки взяв товар, а саме: чоловічу туалетну воду «Royal collection Germes» об`ємом 100 мл, у кількості 1 шт., яку почав утримувати при собі, тим самим таємно викрав вищевказаний товар.

Доводячи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану до кінця, 15.04.2023 приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у магазині «Простор», що належить ТОВ «ЮНО», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко, 19-А, утримуючи при собі чоловічу туалетну воду «Royal collection Germes» об`ємом 100 мл, у кількості 1 шт., не розрахувавшись за вищевказаний товар, перетнув касову зону та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 , спричинив ТОВ «ЮНО» матеріальний збиток на загальну суму 515 гривень 81 копійок, оскільки вартість вартість чоловічої туалетної води «Royal collection Germes» об`ємом 100 мл, у кількості 1 шт. становить 515 гривень 81 копійок.

Умисні дії, ОСОБА_3 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді.

Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчинених ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно 15.04.2023, близько 15:00 години, прибув до магазину «Простор», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко, 19-А, та з полиці викрав чоловічі духи не розрахувавшись за них. Після чого з місця вчинення правопорушення пішов, викрадені духи продав і на на отримані грошові кошти придбав продукти харчування.

Просив суд суворо не карати врахувати щиросердне каяття.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Так, 19.04.2023 до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулась гр. ОСОБА_5 та просила вжити заходи до невідомої особи, яка 15.04.2023 вчинила крадіжку чоловічих духів з магазину «Простор», на суму 687 гривень, який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко 19А.

У відповідності до постанови про визнання речовим доказом і вирішення питання про його зберігання від 20.04.2023 року, в якості речового доказу визнано компакт-диск з трьома відео файлами з обставинами крадіжки, які мали місце 15.04.2023 та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Згідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від № 1906/23 від 20.04.2023 року ринкова вартість чоловічої туалетної води «Royal collection Germes» об`ємом 100 мл, у кількості 1 шт. станом на 15.04.2023 могла становити з урахуванням ПДВ 619.00 гривень, без урахування ПДВ 515,81 гривня.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.04.2023 у присутності двох понятих, свідок ОСОБА_6 впізнавала на фотознімку № 2 чоловіка, на якому зображений обвинувачений ОСОБА_3 , який 15.04.2023 року в період часу 14.00 - 15.30 години прийшов до магазину «Простор» за адресою м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко 19А та вчинив крадіжку чоловічої туалетної води «Royal collection Germes» об`ємом 100 мл, у кількості 1 шт.

Відповідно до протоколу перегляду відеозапису від 22.04.2023, за участі представника потерпілого ОСОБА_5 , було переглянуто відеозаписи з камер спостереження магазину «Простор» за адресою м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко 19А, з обставинами вчинення крадіжки товару невідомою особою, які мали місце 15.04.2023.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.04.2023 у присутності двох понятих, свідок ОСОБА_7 впізнала на фотознімку № 2 чоловіка, на якому зображений ОСОБА_3 , який 15.04.2023 року в період часу 14.00 - 15.30 години прийшов до магазину «Простор» за адресою м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко 19А та вчинив крадіжку чоловічої туалетної води «Royal collection Germes» об`ємом 100 мл, у кількості 1 шт.

Відповідно до протоколу перегляду відеозапису від 22.04.2023 за участі свідка ОСОБА_7 , було переглянуто відеозаписи з камер спостереження магазину «Простор» за адресою АДРЕСА_2 , з обставинами вчинення крадіжки товару невідомою особою, які мали місце 15.04.2023.

Відповідно до протоколу перегляду відеозапису від 01.05.2023 за участі обвинуваченого ОСОБА_3 , у присутності двох понятих, було переглянуто відеозаписи з камери спостереження магазину «Простор», який розташований за адресами м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко 19А, події яких мали місце, 15.04.2023 року. Після перегляду вказаного відеозапису, обвинувачений ОСОБА_3 , повідомив, що на вказаному відеозаписі відображений саме він у момент вчинення ним кримінального правопорушення.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки його каяття і сприяння розкриттю злочину висловлене вже після викриття його злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд визнає рецидив кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_3 вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, маючи непогашену судимість за злочин, проти порядку управління, передбачений статтею 193 КК України ( в редакції КК України 1960 року).

4.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, у тому числі і за вчинення корисливих злочинів проти власності. Вчинив кримінальні правопорушення за даним провадженням у період визначеного іспитового строку за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2022.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі з застосуванням вимог ст. 71 КК України, позицію представника потерпілого, який просив призначити покарання на розсуд суду, обвинуваченого, який просив суворо не карати, також суд враховує відсутність обставин що пом`якшують та наявність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання виключно у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням вимог ч.1 ст. 71 КК України, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий 10.11.2022 за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із встановленням іспитового строку 2 роки, проте ОСОБА_3 після ухвалення вказаного вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення за даним вироком.

Тому, саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Встановлені судом обставини даного кримінального провадження свідчать про наявність у ОСОБА_3 стійкої направленості умислу на вчинення злочинів, у тому числі кримінальних правопорушень проти власності, і небажання ставати на шлях виправлення, бути корисним для суспільства, а тому призначення більш м`якого покарання, або ж застосування положень ст. ст. 75, 76 КК України, не буде відповідати меті покарання, буде суперечити вимогам ст.65 КК України і не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 виключно в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбування покарання.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні не обирався.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання частково приєднати покарання не відбуте за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2022 яким ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи: № 1906/23 від 20.04.2023 у сумі 220 гривень.

Речові докази: компакт-диски з відеозаписами з камер спостереження з магазину «Простор»; АКТ контрольної перевірки інвентаризації цінностей; копії документів на магазин «Простор» ТОВ «ЮНО» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_9