Справа № 686/3165/23
Провадження № 1-кс/686/4134/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000034,

встановив:

17.05.2023 року слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 46,5 м2, яка, на думку слідчого, належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Зі змісту ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, крім того, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Частиною 1 ст.171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Водночас, за змістом ч.2 ст.64-2 КПК України, у випадку коли вирішується питання про арешт майна третьої особи, суб`єктом звернення із клопотанням про арешт майна є лише прокурор.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане слідчим клопотання не відповідає.

Клопотання слідчого складено формально та містить лише посилання на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, покарання за вчинення якого передбачає можливість застосування конфіскації майна, зазначено слідчим у клопотанні випадки, в яких можуть бути застосовані конфіскація майна, як вид покарання, та спеціальна конфіскація майна, визначення арешту майна, передбачене ч.1 ст.170 КПК України, та помилкове твердження, що квартира, на яку просить накласти арешт слідчий, належить ОСОБА_4 . Разом з тим, у поданому клопотанні слідчий не зазначає які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні.

Так, у клопотанні слідчий просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 46,5 м2, яка, на думку слідчого, належить підозрюваному ОСОБА_4 , шляхом позбавлення підозрюваного або будь-кого іншого можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказане майно, однак матеріали клопотання не містять відомостей, хто являється фактичним володільцем вказаної квартири (чи проживає хтось на законних підставах у вказаному житловому приміщенні), що є важливим при вирішенні питання про арешт майна, з врахуванням положень ч.12 ст.170 КПК України. Не наведено у клопотанні слідчого й існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України. Не зазначено, яка є необхідність у позбавленні «підозрюваного або будь-кого іншого» можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказану квартиру, на яку просить накласти арешт слідчий.

Крім того, із долученої до клопотання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №332190316 від 13.05.2023 р.), 2/3 квартири, на яку слідчий просить накласти арешт, належить ОСОБА_5 , а 1/3 цієї квартири належала ОСОБА_6 . Тобто, означений документ не свідчить, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не є власністю підозрюваного. Не підтверджує вказану обставину й долучена до матеріалів клопотання інформаційна довідка №332190162 від 13.05.2023 р., яка лише посвідчує факт накладення, постановою державного виконавця, обтяження на все нерухоме майно ОСОБА_4 , який лише зареєстрований у квартирі, на яку просить накласти арешт слідчий.

Із долученого до клопотання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.05.2023 р. вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000034 вказаним власникам квартири АДРЕСА_1 , не було повідомлено про підозру, тобто слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно третьої особи, хоча, суб`єктом звернення із таким клопотанням про арешт майна, за наявності правових підстав, мав би бути прокурор.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:

Клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , яке погоджено з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000034, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя