Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3946/23
Провадження № 1-кс/279/981/23
У Х В А Л А

"23" червня 2023 р.

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000517 від 21.06.2023року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна в якому зазначив, що в період часу з 18.06.2023 року по 20.06.2023 року невідомі особи шляхом підбору ключа, проникли до гаражних приміщень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на території гаражного кооперативу "Південний", що за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали майно потерпілих, вартість якого встановлюється та з викраденим покинули місце вчинення злочину.

По даному факту 16 червня 2023 року Коростенськимо РУП ГУНП в Житомирській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000517 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

21.06.2023 року в період часу з 09 години 00 хвилин до 09 години 46 хвилин було проведено огляд місця події, а саме гаражу № НОМЕР_1 , що розташований в гаражному кооперативі «Південний», що за адресою: вул. Шевченка 9А, смт. Іршанськ, Житомирська обл., в ході проведення якого вилучено: уламки навісного замка з воріт гаража, що поміщено до спеціального пакету №INZ1067829.

21.06.2023 року слідчим у зазначеному провадженні було прийняте рішення про визнання вилучених предметів речовими доказами.

Відповідно до ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

З метою збереження речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, який у випадку не накладення на них арешту може бути втрачений або знищений, слідчий просить накласти арешт на уламки навісного замка з воріт гаража, що поміщено до спеціального пакету №INZ1067829 .

Дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що 20.06.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000517 внесено відомості за ч.4 ст.185 КК України.

Майно, на яке слідчий просить накласти арешт було вилучено 21.06.2023 року та постановою слідчого визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.

Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.3ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його

приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту майна, зазначеного у клопотанні.

Встановлено, що є всі підстави вважати, що вилучені предмети можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.

Положення КПК України та Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104, покладають на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази під час досудового розслідування, обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, тому вирішення питання про місце зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахуванням норм законодавства.

Керуючись ст.167, 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт науламки навісного замка з воріт гаража, що поміщено до спеціального пакету №INZ1067829 .

Копію ухвали направити власникам арештованого майна: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1