Дата документу 17.04.2023 Справа № 324/341/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 324/341/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/839/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченої ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2023 року, якою у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Романівське Пологівського району Запорізької області, громадянки України, маючої середню освіту, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 травня 2023 року включно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, до Хортицького районного суду м. Запоріжжя звернувся прокурор Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком до 60 днів.

В обґрунтування свого клопотання прокурор вказав, що в провадженні Токмацького районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України. Під час досудового розслідування ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався. Розпорядженням голови Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22 підсудність Токмацького районного суду Запорізької області визначено за Хортицьким районним судом м. Запоріжжя. Оскільки на даний час ризики, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків не зникли, не зменшилися та продовжують існувати, прокурор просив продовжити щодо останньої строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2023 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено застосування у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 травня 2023 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є надзвичайно високими та виправдовують подальше тримання ОСОБА_6 під вартою та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та змінити їй запобіжний захід на особисте зобов`язання.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зазначає, що суд продовжив строк тримання під вартою, не отримавши ніяких документальних підтверджень цих ризиків.

Вказує, що судом не взято до уваги те, що вона особисто в судовому засіданні зазначала про те, що в неї є давній приятель ОСОБА_9 , який проживає в АДРЕСА_2 , який може надати їй житло та матеріальну допомогу, а також особисто поручитись за неї.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_6 підтримала подану нею апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що обвинувачена тривалий час утримується під вартою, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні, Пологівський район наразі є тимчасово окупованим.

Від прокурора надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 у його відсутність та в якому він просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачену, її захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 15 років, що загрожує обвинуваченій в разі визнання її винною, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, продовжує й надалі існувати ризик переховування від суду.

Між іншого, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що місце реєстрації та фактичного проживання обвинуваченої, на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території, що може спонукати її до спроб переховуватися на вказаній території.

Крім того, із клопотання прокурора випливає, що обвинувачена знайома зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , і будучі обізнаною про їх анкетні дані та перебуваючи на волі, може безперешкодно на них незаконно впливати шляхом вмовлянь або погроз, з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення від кримінальної відповідальності.

Встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від суду та незаконного впливу на свідків.

Крім того, даних про такий стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_6 , щоб унеможливлював застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційному суду не надано.

Посилання захисника у судовому засіданні апеляційного суду на довготривале перебування обвинуваченої під вартою обумовлюються характером висунутого їй обвинувачення та тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення в сукупності з конкретними обставинами кримінального провадження.

При цьому, слід зазначити, що наразі на території України діє воєнний стан, який неодноразово продовжується, що також уповільнює розгляд даного кримінального провадження, оскільки матеріали кримінального провадження перебували на розгляді Токмацького районного суду Запорізької області в м. Токмак, який наразі є тимчасово окупованою територією.

Між іншого, як випливає із клопотання прокурора, свідки у даному кримінальному провадженні є мешканцями населеного пункту, яке наразі також є тимчасово окупованим.

Вищевказані обставини безумовно уповільнюють розгляд даного кримінального провадження.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи.

Таким чином, в даному випадку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 не виходить за межі розумного строку та не суперечить ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки кореспондується з характером суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Посилання обвинуваченої в апеляційній скарзі на те, що вона має давнього приятеля, який може надати їй житло та допомогу не можуть бути безумовною підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга обвинуваченої підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2023 року, якою у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 травня 2023 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4