Справа № 404/6821/23
Номер провадження 1-кп/404/384/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001528 від 20 червня 2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. ростов-на-дону, рф, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ст.126-1 КК України,

- за участю учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

представника потерпілого: ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 , суд, -

ВСТАНОВИВ:

В ході проведення підготовчого судового засідання прокурор просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, викликати у судове засідання осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, а також вирішення питання про складення досудової доповіді, яку доручити представнику органу з питань пробації.

Потерпілий та його представник, обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та складенні досудової доповіді.

Підстави для прийняття рішення, передбаченого ст.314 ч.3 п.п.1-4 КПК України, відсутні: обвинувальний акт складений згідно з вимогами норм КПК України; кримінальне провадження підсудне Кіровському районному суду м.Кіровограда; підстави для закриття провадження відсутні.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.ст.314-316 КПК України завершити підготовку до судового розгляду та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту по кримінальному провадженню та необхідність складення досудової доповіді з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття рішення про міру покарання, яку доручити представнику органу з питань пробації.

Під час судового розгляду прокурор заявила клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_3 під вартою, обґрунтовуючи його наявністю підстав та ризиків, визначених КПК України та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Стверджувала, що потерпілою по провадженню є матір обвинуваченого, яка є особою похилого віку та фізично слабкіша обвинуваченого; обвинувачений не має соціальних зв`язків; не працює, фактично живе за рахунок доходу потерпілої у вигляді пенсійних виплат; зловживає алкогольними напоями, які ймовірно придбані за рахунок пенсійних виплат потерпілої, оскільки той не працює; злочини вчинені в стані алкогольного сп`яніння; належних висновків для себе не зробив після попередніх судових рішень, термінових заборонних приписів стосовно кривдника, накладення адміністративних стягнень у вигляді штрафів. Вказала, що дієвість притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 не була досягнута, а безкарність за неправомірні дії по відношенню до матері, яка є особою похилого віку, в поєднанні з мірою покарання, яка йому загрожує у разі визнанні його винним у вчиненні злочинів, дають підстави вважати, що він може переховуватися від сторони обвинувачення та в подальшому від суду, реально фізично та психологічно впливати на матір, яка є особою похилого віку, з метою зміни нею показань, а також продовжити вчиняти стосовно неї психологічне та фізичне насильство або вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, в протоколах показань свідків зафіксовано, що в квартирі, де проживають потерпіла та обвинувачений, постійно крики, погрози, бійки, потерпіла просить їжу та гроші у сусідів, а обвинувачений не змінює способу життя. Просила врахувати права та інтереси потерпілої, в квартирі якої проживає обвинувачений, та необхідність обмеження їх контактів з огляду на обставини вчинених злочинів та продовження неправомірної поведінки з боку обвинуваченого. Наголошувала на тому, що ОСОБА_3 є суспільно небезпечним, особливо для потерпілої - особи похилого віку, яка фізично є слабшою за нього. Згідно з формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, проведені протягом 2023 року інспектором СПДН Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, потерпілу турбує агресивна поведінка ОСОБА_3 , а рівень його небезпеки визначений як високий. Термінові заборонні приписи стосовно кривдника, винесені протягом 2023 року, не стримують ОСОБА_3 від вчинення неправомірних дій стосовно потерпілої, а приписи він порушує. До Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради з 01.11.2022 р. по 25.07.2023 р. надійшло 14 повідомлень про факти домашнього насильства стосовно потерпілої ОСОБА_5 , в зв`язку з чим їй надавалась психологічна та гуманітарна допомога, а від тимчасового притулку вона відмовилась. Згідно з висновком психолога від 25.07.2023 у потерпілої ОСОБА_5 є ознаки підвищеної тривожності та депресивного стану; потребує психологічної допомоги; погіршення самопочуття потерпіла однозначно пов`язує з домашнім насильством, яке чинить її син ОСОБА_3 ; потерпіла боїться, що син після її повернення додому від психолога знову буде її бити і принижувати; також потерпіла боїться його співмешканки. Вважає, що в даному випадку наявні підстави для застосування до обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому просила клопотання задовольнити.

Потерпіла та її представник клопотання прокурора підтримали.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_3 під вартою, вказавши на його необґрунтованість та пояснив, що неявка обвинуваченого не є підставою для обрання йому запобіжного заходу та останній мав поважні причини. Зазначив на суттєві процесуальні порушення, у тому числі на вручення клопотання про обрання запобіжного заходу менш ніж як за три години до початку його розгляду.

Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, суд зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Відповідно до п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Внесене прокурором клопотання відповідає положенням ст.315 КПК України, та підлягає розгляду судом.

Згідно з обвинувальним висновком, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 18.04.2023 близько 13:00 год., більш точного часу органом досудового слідства не встановлено, будучи в своєю матір`ю стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи разом зі ОСОБА_5 за місцем їхнього спільного проживання у приміщенні квартири, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , безпричинно словесно ображав її нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою та демонстрував свою фізичну перевагу і рішучість вчинити протиправні дії, запевняючи її в безкарності своєї сина ОСОБА_3 , які є поведінки. Вказані протиправні діяння сина систематичними, спричинили їй емоційне пригнічення, психологічні страждання, погіршення якості її життя, а також викликали в неї побоювання за свою безпеку, в результаті чого вона, будучи особою похилого віку та побоюючись за власне життя й здоров`я, вибігла з квартири та звернулась до правоохоронних органів за відповідною допомогою і захистом від сина ОСОБА_3 .

Крім того, 19.06.2022 року близько 12:00 год., більш точного часу органом досудового слідства не встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, разом з потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється йому матір`ю, перебував за місцем свого проживання у приміщенні квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до матері в нього виник умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх діянь, діючи умисно та протиправно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 взяв в руки відро, тримаючи його дном донизу (до підлоги), підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , яка сиділа на стільці, та наніс їй зверху вниз не менше двох ударів по тім`яній ділянці голови зверху. При цьому, потерпіла, намагаючись захистити голову від ударів, прикрила тім`яну ділянку голови лівою рукою, однак ОСОБА_3 , продовжуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ще наніс не менше трьох ударів в ділянку тильної поверхні лівої кисті, а саме в ділянку вказівного пальця.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: рани (1) в тім`яній ділянці голови 3 масивною гематомою, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 448 від 22.05.2023 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, та закритого перелому основної фаланги 2 пальця лівої кисті зі зміщенням з гематомою, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 448 від 22.05.2023 відносяться до категорії середньої ступені тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

Діяння ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, та за ч.1 ст.122 КК України, як спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягнуло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Під час розгляду клопотання, суд встановив наявність обґрунтованої підозри за ч.1 ст.122, ст.126-1 КК України, та причетність ОСОБА_3 до неї, що підтверджується наданими суду матеріалами.

Крім того, під час розгляду клопотання, судом встановлено наявність ризиків передбачених:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченим ухилятися від кримінальної відповідальності та суду, через тяжкість пред`явленого обвинувачення, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченим здійснювати вплив на потерпілу та свідків, які в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження по суті не допитувалися. При цьому, ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за однією адресою разом з потерпілою ОСОБА_5 , після відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку ст.290 КПК України має достовірні дані про місця проживання свідків в рамках даного кримінального провадження;

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , так як той зареєстрований та проживає за однією адресою разом з потерпілою ОСОБА_5 . Під час їхнього спільного проживання обвинувачений неодноразово раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, але на шлях виправлення не став, не зробив для себе належних висновків щодо своєї подальшої поведінки в побуті та умисно систематично вчиняє щодо ОСОБА_5 психологічне насильство, що виражалось у постійному вчиненні щодо потерпілої словесних образ, приниження, погроз нанесення шкоди її здоров`ю та погроз фізичною розправою, які викликали у ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку. Зазначена систематичність являється існуванням передумови продовжити ОСОБА_3 кримінальне правопорушення передбачене ст.126-1 КК України, у якому останній обвинувачується. Крім того, ОСОБА_3 , маючи спільний побут з потерпілою ОСОБА_5 , маючи алкогольну залежність, на ґрунті неприязних відносин до потерпілої, може вчинити по відношенні до неї будь-яке інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 31.07.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, до 30.08.2023 року з покладеннням наступних обов`язків: прибувати до судді за першою вимогою, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання, уникати в будь-якій формі контактів як особисто, так і через сторонніх осіб зі свідками та потерпілою, пройти курс лікування від алкогольної залежності, докласти зусиль до пошуку роботи.

З матеріалів клопотання прокурора вбачається, що ОСОБА_3 не виконав обов`язки, зазначені в ухвалі слідчого судді, так і в ст.42 КПК України. Зокрема, ОСОБА_3 в судове засідання, призначене на 28.08.2023 року не з`явився та завчасно не попередив суд про причини неявки. Згідно інформації наданої стороні обвинувачення КНП «Обласна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» від 15.09.2023 р. ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні чи обстеженні 28.08.2023 року не перебував. У той же час, згідно з інформацією Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 31.08.2023 р. в журналі обліку доставлених, запрошених та відвідувачів РУП за 28.08.2023 р. відомості щодо доставлення, затримання чи поміщення ОСОБА_3 в місця попереднього ув`язнення відсутні. Згідно з інформацією ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 28.08.2023 в ІНФОРМАЦІЯ_4 не перебував і того дня не звертався. Викладене свідчить про те, що ОСОБА_3 не виконав обов`язки покладені на нього раніше судом, а саме: «прибувати до судді за першою вимогою», «прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд». Згідно з інформацією Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 31.08.2023 р. після 31.07.2023 р. (обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання) виявлено факти звернення потерпілої ОСОБА_5 за 24.08.2023 р. (син повернувся з наркологічного диспансеру, веде себе неадекватно, вживає алкоголь, приготував ремінь чи то бити заявницю, чи то повіситися) та за 26.08.2023 о 05:51 (син стукає у двері, в сина є припис). Відтак, ОСОБА_3 не виконав обов`язок «уникати в будь-якій формі контактів як особисто, так і через сторонніх осіб з потерпілою». Згідно з інформацією КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_3 з 07.08.2023 р. по 15.08.2023 р. перебував на стаціонарному обстеженні за направленням ІНФОРМАЦІЯ_5 , виписаний з діагнозом «Стійкі різко виражені розлади особистості та поведінки, обумовлені постійним вживанням алкоголю, зі значними когнітивними порушеннями». Після чого, з 17.08.2023 по 21.08.2023 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом тим же діагнозом, однак за наполегливим проханням та письмовими заявами пацієнта і його матері виписаний з відділення. Обвинувачення стверджує, що ОСОБА_3 не виконав обов`язок «пройти курс лікування від алкогольної залежності». Згідно з інформацією Кіровоградського обласного центру зайнятості від 15.09.2023 р. ОСОБА_3 з 31.07.2023 р. по 15.09.2023 р. до Кіровоградської обласної служби зайнятості з питань працевлаштування не звертався. Таким чином, ОСОБА_3 не виконав обов`язок «докласти зусиль до пошуку роботи». Отже, суд враховує вищевикладені факти невиконання ОСОБА_3 обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді, він не виконав обов`язок, зазначений в ст.42 КПК України «виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження».

Відтак, наявні ризики, свідчать, що їх запобігання не можливе шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, оскільки, перебуваючи під домашнім арештом, особистому зобов`язанню, остання не буде обмежена в своїх діях, а тому ризики передбачені пунктами 3 та 5 не будуть забезпечені, окрім того остання може з метою уникнення відповідальності вчинити спроби направлені на ухилення від суду.

Доводи захисту, не є обставинами, що спростовують висунуте ОСОБА_3 обвинувачення та встановлені ризики.

Окрім того, судом відзначається той факт, що ні захисник, ні обвинувачений не заперечували в судовому засіданні проти розгляду клопотання прокурора про застосування по відношенню до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що клопотання прокурора було їм вручено менш ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи обставини провадження, суд вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

При цьому, суд враховує права та інтереси потерпілої, в квартирі якої проживає обвинувачений та необхідність обмеження їх контактів з огляду на обставини вчинених злочинів та продовження неправомірної поведінки з боку обвинуваченого, який на думку суду є суспільно небезпечним для потерпілої - особи похилого віку, яка фізично є слабкішою за обвинуваченого, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Інших клопотань, заяв під час підготовки до судового розгляду від учасників судового провадження не надійшло.

Разом з тим, суд вважає за необхідне вжити заходів для забезпечення ОСОБА_3 охорони здоров`я.

Керуючись ст.ст.314-317, 183, 197-199, 369-372 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, рішенням ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити до судового розгляду обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001528 від 20 червня 2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ст.126-1 КК України, на 10.00 год. 30.10.2023 року, суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі №6 Кіровського районного суду м.Кіровограда.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою, - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме з 12.45 год. 19.09.2023 року до 12.45 год. 17.11.2023 року, взявши його під варту в залі суду, негайно.

Зобов`язати керівництво Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» та Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Черкаській та Кіровоградській областях, забезпечити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходження - медичного обстеження, а в разі необхідності - надання невідкладного, належного та достатнього медичного лікування, про що повідомити невідкладно суд шляхом надання відповідних документів до 17.11.2023 року.

Доручити Фортечному районному відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області скласти досудову доповідь з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття рішення про міру покарання щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , у строк до 17.11.2023 року.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ст.392 ч.1 КПК України не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ст.392 ч.1 КПК України.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1