УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003209, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000810, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 14.08.2023 слідчим суддею визначено ОСОБА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчими СВ Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0003209 від 09.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, прокурор зазначає про таке.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.08.2023, приблизно о 14 годині 12 хвилин за адресою місто Київ, перехрестя вул. Щусєва та вул. М. Берлінського, відбулось зіткнення автомобіля «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , з автомобілем «Dodge» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , з подальшим зіткненням з автомобілем «Toyota» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 . У результаті зіткнення транспортних засобів водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження був доставлений до медичного закладу.

Так, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі марки «Dodge» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобілі марки «Toyota» д.н.з. НОМЕР_3 утворилися пошкодження.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 виданого ТСЦ 3248, автомобіль «Dodge» д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 виданого ТСЦ 8047, автомобіль «Toyota» д.н.з. НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

09.08.2023 автомобіль марки «Dodge» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль марки «Toyota» д.н.з. НОМЕР_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003209, про що слідчим винесена відповідна постанова.

Прокурор у клопотанні вказує, що зазначені автомобілі є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ст. 98 КПК України, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, а тому просить накласти арешт на:

-автомобіль марки «Dodge» д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 виданого ТСЦ 3248, належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .;

- автомобіль марки «Toyota» д.н.з. НОМЕР_3 який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 виданого ТСЦ 8047, належить ОСОБА_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

У судове засідання прокурор не з`явився, у клопотанні про арешт майна просив проводити розгляд без її участі.

Володільці майна у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 через канцелярію суду подала клопотання, в якому просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна та провести розгляд справи без її участі, зазначивши, що вищезазначені автомобілі були повернуті власникам під зберігальні розписки.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчими СВ Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003209, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Шевченківської окружної прокуратури міста Києва.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане майно зумовлено необхідністю збереження речового доказу.

Постановами слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_9 від 09.08.2023 у кримінальному провадженні № 0003209 від 09.08.2023 майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У свою чергу, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, після проведення слідчим огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, 08.08.2023 автомобілі, на які прокурор просить накласти арешт, були передані власникам майна під зберігальні розписки, в яких останні зобов`язалися зберігати, не ремонтувати та не відчужувати автомобілі без дозволу органів дізнання, слідства та суду.

Враховуючи, вищевикладене та те, що органом досудового розслідування не були вилучені транспортні засоби після ДТП, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна залишити без задоволення.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003209, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Олена ЧАЙКА