БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/2360/2021
Провадження № 1-кс/497/731/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розгляд клопотання про арешт майна

12.09.23 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград в режимі відео-конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, клопотання начальника відділення №2 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2023 року до суду надійшло клопотання начальника відділення №2 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна в зв`язку з досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000512 від 26.11.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27 ч.1 ст.358, 4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання ініціатор клопотання? зазначила, що в період з січня 2020 року по листопад 2020 року, але не пізніше 11.11.2020, більш точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , за невстановлених слідством обставин, вступив в протиправну змову з невстановленою слідством особою, спрямовану на незаконне заволодіння земельною ділянкою, розташованої на території Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтованою площею 6,65 га ріллі, із земель комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом підроблення офіційних документів для проведення відповідних реєстраційних дій та обернення вказаної земельної ділянки на користь ОСОБА_4 .

При цьому, ОСОБА_4 усвідомлював, що у відповідності до ст.ст. 13, 14 Конституції України, визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, всупереч вимог ч.ч. 2, 3 ст. 78, ч. 1 ст. 116, ст. 118 Земельного кодексу України, згідно із якими право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

У цей же період часу, ОСОБА_4 , перебуваючи у смт. Серпневе Болградського району Одеської області, більш точну дату, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, діючи з прямим умислом, спрямованим на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати такі документи, з корисливих мотивів, з метою на заволодіння земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, надав невстановленій особі власні анкетні дані, для виготовлення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, для подальшого його використання в органах державної реєстрації прав на нерухоме майно при оформленні ним права власності на земельну ділянку, при цьому усвідомлював, що вказана невстановлена особа не має право видавати такі документи.

Надалі, при невстановлених обставинах (у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці), невстановленою особою, невстановленим способом, на підставі отриманих особистих даних від ОСОБА_4 було виготовлено підроблений офіційний документ, а саме Державний акт на право приватної власності на землю серії ОД № 034748 на ім`я ОСОБА_4 , датований 28.11.2002, завірений печаткою Тарутинської державної районної адміністрації Одеської області, що не відповідає дійсності та у якому зазначені недостовірні відомості про нібито передачу ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки, орієнтованою площею 6,65 га, на території Серпневської селищної ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Після цього, при невстановлених обставинах (у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці), діючи з тим же умислом, з тією ж метою, ОСОБА_4 отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, зазначений підроблений Державний акт на право приватної власності на землю серії ОД № 034748, який в дійсності йому не видавався та який надавав йому право на отримання земельної ділянки у власність та її подальшого оформлення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Надалі, 30.06.2021 о 16:22 годині, ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на використання підроблених документів, з метою отримання у власність вказаної земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, діючи з прямим умислом, з корисливими мотивами, усвідомлюючи настання суспільно-небезпечних наслідків в результаті своїх дій, перебуваючи в приміщенні юридичного департаменту Одеської міської ради, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6, подав державному реєстратору заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) з реєстраційним номером 46497183 та документи необхідні для здійснення державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, в тому числі підроблений за вищевказаних обставин офіційний документ Державний акт на право приватної власності на землю серії ОД № 034748, датований 28.11.2002, на ім`я ОСОБА_4 , який завідомо для останнього був підроблений та фактично не видавався.

На підставі поданих ОСОБА_4 вищевказаних документів для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстратором прав на нерухоме юридичного департаменту Одеської міської ради, який не мав достовірних відомостей про надання йому підробленого документа, 02.07.2021 о 11:42 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 59063181, відповідно до якого 30.06.2021 о 16:22 годин до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 247 внесено відомості про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0743, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,6527 га, за ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

За таких обставин, ОСОБА_4 використав завідомо підроблений офіційний документ Державний акт на право приватної власності на землю серії ОД № 034748, датований 28.11.2002, на ім`я ОСОБА_4 , на підставі якого за останнім зареєстровано право власності на земельну ділянку, під кадастровим номером :01:002:0743, площею 6,6527 га, розташованої на території Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області (за межами населеного пункту), яка фактично належала до земель комунальної власності Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Крім цього, за зазначених вище обставин, 30.06.2021 о 16:22 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні юридичного департаменту Одеської міської ради, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6, реалізуючи свій протиправний умисел, також спрямований на протиправне заволодіння земельною ділянкою під кадастровим номером :01:002:0743, площею 6,6527 га, яка фактично належала до земель комунальної власності Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області, діючи з корисливих мотивів, з використанням вищевказаних підроблених документів, ввів в оману державного реєстратора прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради щодо наявності у нього юридичного права на володіння зазначеною земельною ділянкою.

Так, ОСОБА_4 , використовуючи за вищевказаних обставин завідомо підроблений офіційний документ Державний акт на право приватної власності на землю серії ОД № 034748, датований 28.11.2002, на ім`я ОСОБА_4 , надав його державному реєстратору прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради.

02.07.2021 державний реєстратор прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради, не усвідомлюючи характер протиправних дій ОСОБА_4 , який шляхом обману, надав підроблені документи, прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 59063181, відповідно до якого 30.06.2021 о 16:22 годин до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 247 внесено відомості про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0743, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,6527 га, за ОСОБА_4 . Після чого, сформував витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку під кадастровим номером :01:002:0743, площею 6,6527 га.

Надалі, 02.07.2021, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні юридичного департаменту Одеської міської ради, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6, продовжуючи реалізацію свого вищезазначеного умислу, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, отримав вищевказаний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку під кадастровим номером :01:002:0743, площею 6,6527 га, за ОСОБА_4 , протиправно заволодівши таким чином чужим майном зазначеною земельною ділянкою вартістю 232 450,70 гривень, яка належала до земель комунальної власності Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області, чим спричинив потерпілому значну майнову шкоду на вищезазначену суму, яка в 204 рази перевищувала неоподатковуваний мінімум доходів громадян, визначений на момент вчинення кримінального правопорушення.

За результатами зібраних доказів 28.08.2023 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за правовою кваліфікацією:

- ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України: пособництво, тобто надання засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, за правовою кваліфікацією

- ч.4 ст.358 КК України: використання завідомо підробленого документа,

- ч.2 ст.190 КК України: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

На думку ініціатора клопотання обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Начальник відділення № 2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_8 в даному клопотання посилається на те, що на теперішній час є достатні підстави вважати, що у ОСОБА_4 є реальні підстави, можливість та час відчужити, приховати, передати в користування, перетворити тощо належне йому на праві приватної власності майно, з метою уникнення відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, внаслідок його неправомірних дій, та притягнення до кримінальної відповідальності.

Отже, враховуючи розмір шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, з метою відшкодування шкоди, є необхідність у накладенні арешту на належне останньому майно, вартість якого є розумним та співрозмірним тим збиткам, що завдані неправомірними діями підозрюваного ОСОБА_4 .

А тому саме з метою збереження та запобігання відчуження вищезазначеного майна під час досудового розслідування, а також забезпечення цивільного позову, ініціатор клопотання просить його задовольнити, та винести ухвалу про арешт нерухомого майна, заборонити відчуження, розпорядження майном, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 , а саме: на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0743 площею 6,6527 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, номер запису про право власності 42785351 від 30.06.2021.

Начальник відділення № 2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_8 до суду не прибула, надіслала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, наполягала на його задоволенні (а.с.36).

Прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 підтримав дане клопотання, наполягав на його задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні. Пояснив, що підозрюваний може розпорядитися земельною ділянкою на свій розсуд, а тому є необхідність в накладенні арешту на зазначену земельну ділянку. Підозрюваний ОСОБА_4 отримав 28.11.2002 державний акт на право приватної власності на землю серії ОД № 034748, на своє ім`я, який є завідомо для останнього підробленим, оскільки державний акт виданий на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 06.10.2002 року №379/А-2002, в якому відсутнє прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного ОСОБА_4 , тобто земельна ділянка фактично не передавалася підозрюваному. У подальшому підозрюваний зареєстрував право власності на підставі підробленого державного акту. Зазначене на думку прокурора свідчить про обґрунтованість підозри. З метою відшкодування завданої підозрюваним шкоди є необхідність в накладенні арешту на зазначену земельну ділянку.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, повідомлявся згідно вимог діючого законодавства.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 категорично заперечував щодо задоволення цього клопотання з підстав зазначених в письмових запереченнях, які підтримав під час судового розгляду.

Стверджував, що в накладенні арешту на майно ОСОБА_4 не має необхідності так як, останній не скоював вищевказаних злочинів, та земельну ділянку він отримав на законних підстав в органах Державної влади.

Звернув увагу, що в клопотанні начальника СВ ОСОБА_6 жодним чином не підтверджено, що накладення арешту на вказане майно є завданням запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження даної земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0743 площею 6,6527 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Доказів стосовно того, що існує реальна загроза чи були спроби таких дій, органом досудового розслідування не надано.

Захисник посилався на положення ст.170 КПК України, яка передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набутікримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст. 98 КПК України).

Зворотне не було підтверджено стороною кримінального провадження, яка ініціювала клопотання про накладення арешту на майно.

На думку захисника, ОСОБА_4 володіє земельною ділянкою абсолютно на законних підставах, яка перебуває у довгостроковій оренді, отримує відповідно дохід та не має наміру будь-яким іншим чином розпоряджатися цією земельною ділянкою.

Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали? кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Відділенням №2 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженню за №0000512 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, 4 ст. 358, ч.2 ст.190 КК України (а.с.8).

Нагляд за додержанням законів у даному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів Болградської окружної прокуратури (а.с.12, 13).

За результатами зібраних доказів 28.08.2023 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за правовою кваліфікацією:

- ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України: пособництво, тобто надання засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем та іншою особою,

- ч. 4 ст. 358 КК України: використання завідомо підробленого документа,

- ч.2 ст.190 КК України: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

В обґрунтування підозри ОСОБА_4 , ініціатор клопотання посилається на зібрані в кримінальному провадженні доказами.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 29.08.2023 за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0743 площею 6,6527 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, номер запису про право власності 42785351 від 30.06.2021 (а.с.20-21).

По твердженню органу досудового розслідування саме цією земельною ділянкою останній незаконно заволодів, внаслідок його протиправних дій.

Згідно з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України одним із способів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому також потрібно враховувати положення ч.3 ст.132 КПК про те, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ініціатор клопотання, звертаючись до слідчого судді з даним клопотанням, в його обґрунтування посилається на необхідність забезпечення та запобігання відчуження вище зазначеного майна під час досудового розслідування з метою забезпечення цивільного позову про відшкодування шкоди, що на його думку є підставою у накладенні арешту на належне підозрюваному ОСОБА_4 майно, розмір вартості якого є розумним та співрозмірним тим збиткам, що завдані неправомірними діями підозрюваного.

Дослідивши матеріали клопотання та оригінал матеріалів кримінального провадження №0000512 від 26.11.2021, кваліфікованого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України (том 1 на 254 аркушах, т.2 на 57 аркушах), слідчий суддя переконався у відсутності на даний час цивільного позову.

Відповідно до ч.6 ст. 170 КПК України …. арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 8?ст. 170 КПК України?вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Відповідно до ч.5?ст.173 КПК України?у разі задоволення клопотання, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; заборону обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно.

Проте у клопотанні начальник відділення №2 СВ, а ні прокурор ?в судовому засіданні, не навели та не довели наявності будь-яких ризиків із передбачених абзацом другим частини першої?статті 170 КПК України, які б свідчили, що належне підозрюваному майно, може бути ним приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено або ж відчужено.

Підозра була оголошена ОСОБА_4 28.08.2023 року, а дане клопотання до суду подано 11.09.2023 року, та за цей період підозрюваний не вживав заходів для будь-якого розпорядження належним йому на праві власності майном.

Також?у своєму клопотанні ініціатор клопотання не зазначає відомостей щодо вартості майна, на яке просить накласти арешт, а також розміру шкоди, яка завдана підозрюваним внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, що позбавляє суд можливості визначити розумність та співрозмірність такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна земельної ділянки.

Слідчий суддя звертає також увагу, що санкціями ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України - не передбаченого такого додаткового виду покарання як конфіскація майна.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий, прокурор не довели, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до?Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Частина 1?статті 173 КПК України?передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої?статті 170 цього Кодексу.

Ініціатором клопотання та прокурором не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої?статті 170 цього Кодексу, та взагалі наявність цивільного позову з метою забезпечення якого сторона обвинувачення просить накласти арешт.

Враховуючи вищевказані обставини, вимоги кримінального процесуального закону, що регулюють зазначене питання, а також приймаючи до уваги наведену практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволення клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника відділення №2 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000512 від 26.11.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст судового рішення складено і проголошено 13.09.2023 року о 16:00 годині.

Слідчий суддя: ? ? ? ? ? ? ? ? ?? ? ? ? ? ??????????????? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ?? ? ? ? ? ? ? ? ? ? С.В.Кодінцева