н/п 1-кс/490/5347/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5496/23
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

28 липня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001156 від 12.06.2023 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході огляду місця події 12.06.2023, а саме: підодіяльник, наволочка, простирадло з ліжка в кімнаті №4 (упаковано в картонній коробці); одяг: халат, нічна рубашка, бюстгальтер, труси (упаковано в картонній коробці); труси (упаковано в паперовий конверт); ліхтарик (упаковано в паперовий конверт); килим (вилучений в білий поліпропіленовий мішок); сліди папілярних візерунків, на 3х відрізках липкої стрічки, шляхом сполучення, вилучено з поверхні міжкімнатних дверей, упаковано до сейф-пакету PSP 1126439.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то прокурор вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, просив про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 12.06.2023 до чергової частини Відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення, що 11.06.2023, близько 22 години, невстановлений військовослужбовець, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив дії сексуального характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без добровільної її згоди.

12.06.2023, в період часу з 18 години 27 хвилин до 20 години, в ході проведення огляду місця події, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим виявлено та вилучено: підодіяльник, наволочка, простирадло з ліжка в кімнаті №4 (упаковано в картонній коробці); одяг: халат, нічна рубашка, бюстгальтер, труси (упаковано в картонній коробці); труси (упаковано в паперовий конверт); ліхтарик (упаковано в паперовий конверт); килим (вилучений в білий поліпропіленовий мішок); сліди папілярних візерунків, на 3х відрізках липкої стрічки, шляхом сполучення, вилучено з поверхні міжкімнатних дверей, упаковано до сейф-пакету PSP 1126439.

Постановою старшого слідчого від 12.06.2023 року у кримінальному провадженні вказане майно визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке просять накласти арешт, само по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому суд вважає обґрунтованим покликання на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити, однак частково, наклавши арешт на підодіяльник, наволочка, простирадло з ліжка в кімнаті №4 (упаковано в картонній коробці); одяг: халат, нічна рубашка, бюстгальтер, труси (упаковано в картонній коробці); труси (упаковано в паперовий конверт); ліхтарик (упаковано в паперовий конверт); килим (вилучений в білий поліпропіленовий мішок).

Відмовляючи в накладенні арешту на сліди папілярних візерунків, на 3х відрізках липкої стрічки, шляхом сполучення, вилучено з поверхні міжкімнатних дверей, упаковано до сейф-пакету PSP 1126439, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

З наведених приписів кримінального процесуального закону випливає висновок, що вилучені під час огляду речі та предмети, мають статус тимчасово вилученого майна тільки в тому випадку, якщо осіб (законних володільців) позбавлено можливості володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

А тому зважаючи на вищенаведене в задоволенні клопотання в цій частині суд відмовляє.

Керуючись вимогами ст. ст.117,170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене в ході огляду місця події 12.06.2023, а саме: підодіяльник, наволочка, простирадло з ліжка в кімнаті №4 (упаковано в картонній коробці); одяг: халат, нічна рубашка, бюстгальтер, труси (упаковано в картонній коробці); труси (упаковано в паперовий конверт); ліхтарик (упаковано в паперовий конверт); килим (вилучений в білий поліпропіленовий мішок), з метою збереження речових доказів.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1