СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2881/23
ун. № 759/8760/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваної - ОСОБА_4 , захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, громадянки України, українки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000390 від 17.05.2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2023 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000390 від 17.05.2022 року.

Клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000390 від 17.05.2022 року за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України; ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23 листопада 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2022 у відношенні підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10.02.2023 року.

Постановою заступника Генерального прокурора від 16.01.2023 року у вказаному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 23.02.2023 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.02.2023 року у відношенні підозрюваної ОСОБА_4 термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.02.2023 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.02.2023 року у вказаному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 23.05.2023 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.02.2023 року у відношенні підозрюваної ОСОБА_4 термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 днів, тобто до 20.04.2023 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.04.2023 року у відношенні підозрюваної ОСОБА_4 термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.05.2023 року.

11.05.2023 року стороні захисту повідомлено про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000390 від 17.05.2022 року за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України; ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України завершено, а зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту та з цього дня розпочато ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000390 від 17.05.2022 року, закінчується 23.05.2023 року, однак у зв`язку із ознайомленням сторони захисту із матеріалами кримінального провадження, завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, тобто стороні обвинувачення в ході досудового розслідування необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Сторона обвинувачення вважає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: 1) Переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкція за які передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, остання буде переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання; 2) Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 може шляхом погроз, вмовлянь, як особисто, так і спільно з іншими невстановленими особами, незаконно вплинути на свідків, з метою зміни їх показів; 3) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, зважаючи на те, що підозрювана неодноразово судима, продовжує вчинювати кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів навіть перебуваючи під вартою в слідчому ізоляторі; 4) ризик вчинення підозрюваною дій, передбачених п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даному етапі перебуваючи на волі остання може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які зможуть довести вчинення кримінальних правопорушень, таким чином перешкодити кримінальному провадженню, а також перебуваючи під іншим більш м`яким запобіжним заходом, володіючи відомостями досудового розслідування, які стали їй відомі під час проведення слідчих дій за її участі та отримання копій документів кримінального провадження, може попередити невстановлених осіб, які є співучасниками, з метою уникнення ними кримінальної відповідальності.

Орган досудового слідства вказав, що з часу обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу вищенаведені ризики не зменшилися та наявні до цього часу в повному обсязі, а тому виникає необхідність у продовженні строку раніше обраного відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.Застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження. Неможливість обрання стосовно підозрюваної іншого запобіжного заходу обґрунтовується її можливістю переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати будь-яку із речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засідання прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив визначити розмір застави.

У судовому засіданні підозрювана підтримала думку свого захисника, просила визначити розмір застави.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Зважаючи на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 квітня 2023 року (справа №759/6692/23) ухвала про тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 23.05.2023 року (а.с. 102).

Із клопотанням про продовження строку тримання під вартою орган досудового слідства звернувся 15.05.2023 року.

Зважаючи на викладене, клопотання про продовження строку тримання під вартою подано у строк, визначений ст. 199 КПК України.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року (справа №759/2624/23) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадження №0000390 від 17.05.2022 року до 6 місяців, тобто, до 23.05.2023 року (а.с. 97).

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 квітня 2023 року (справа №759/6692/23) продовжено підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, до 23.05.2023 року, без визначення розміру застави (а.с. 102).

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Частиною 2 ст.177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

23 листопада 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України (а.с. 87-96).

У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. При цьому така підозра не може ґрунтуватися лише на тому, що особа вчинила в минулому правопорушення, навіть аналогічне. Таким чином, підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, ЄСПЛ підкреслив також, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні особливої категорії злочинів».

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема:протоколом огляду місяці події від 22.07.2022 року; висновком судової експертизи № СЕ-19/111-22/29035-НЗПРАП від 30.08.2022 року; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 31.08.2022 року; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 31.08.2022 року.

У поданому клопотанні слідчий зазначає, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: 1) Переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкція за які передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, остання буде переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання; 2) Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 може шляхом погроз, вмовлянь, як особисто, так і спільно з іншими невстановленими особами, незаконно вплинути на свідків, з метою зміни їх показів; 3) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, зважаючи на те, що підозрювана неодноразово судима, продовжує вчинювати кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів навіть перебуваючи під вартою в слідчому ізоляторі; 4) ризик вчинення підозрюваною дій, передбачених п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даному етапі перебуваючи на волі остання може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які зможуть довести вчинення кримінальних правопорушень, таким чином перешкодити кримінальному провадженню, а також перебуваючи під іншим більш м`яким запобіжним заходом, володіючи відомостями досудового розслідування, які стали їй відомі під час проведення слідчих дій за її участі та отримання копій документів кримінального провадження, може попередити невстановлених осіб, які є співучасниками, з метою уникнення ними кримінальної відповідальності. З часу обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу вищенаведені ризики не зменшилися та наявні до цього часу в повному обсязі, а тому виникає необхідність у продовженні строку раніше обраного відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З даними доводами слідчий суддя погоджується частково, вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п. 2-5 ст. 177 КПК України, але не вважає доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки даний ризик орган досудового слідства обґрунтовує лише тяжкістю вчинено ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку, це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі «W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним. Про це зазначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою №12369 від 26 червня 1991 року по справі «Лтальє проти Франції», п. 51, за скаргою №5522/04 від 20 січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою №38717/04 від 14 жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України» п. 29, 41 за скаргою №37466/04 від 20 травня 2010 року по справі «Москаленко проти України».

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтовується можливістю підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати будь-яку із речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, суд вважає доведеним, що заявлені ризики не зменшились, вони виправдовують тримання особи під вартою та наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1, 7, 10 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.

Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

11.05.2023 року стороні захисту повідомлено про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000390 від 17.05.2022 року за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України; ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України завершено, а зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту та з цього дня розпочато ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

На даний час етап ознайомлення із матеріалами досудового розслідування не завершений, тому слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки матеріали кримінального провадження є досить об`ємними і здійснення ознайомлення всіх сторін провадження та виконання вимог ст.ст. 290, 291 КПК України в строк дії ухвали слідчого судді не вбачається за можливе, а також з врахуванням того, що ризики, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та не зникли, тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод далі - Конвенція (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судове рішення стосовно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його продовження, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК). Слідчому судді, необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 01.03.2007; п. 85 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).

Слідчий суддя зобов`язаний зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України. При розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України»).

Збереження обґрунтованої підозри є обов`язковою умовою правомірності продовження тримання під вартою. Проте, коли національні органи судової влади спочатку досліджують, «негайно» після арешту, чи слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, цієї підозри недостатньо, і органи влади повинні також надати інші відповідні та достатні підстави для обґрунтування тримання під вартою «Мерабішвілі проти Грузії» § 222, і «Бузаджи проти Республіки Молдова § 102. Коли такі підстави виправдовують позбавлення волі, суд має також з`ясувати, чи виявили компетентні національні органи «особливу ретельність» у провадженні справи «Бузаджи проти Республіки Молдова» § 87; «Ідалов проти Росії» § 140.

Аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» «Бойченко проти Молдови» § 142; «Худойоров проти Росії» § 173, але повинні містити вказівки на конкретні факти і особисті обставини заявника, які виправдовують його тримання під вартою «Алексанян проти Россії» § 179; «Рубцов і Балаян проти Росії» §§ 30-32.

Квазі-автоматичне продовження строку тримання під вартою суперечить гарантіям, викладеним у частині 3 статті 5 «Тейс проти Румунії» § 40.

Завданням органів влади є встановити, чи продовжують існувати підстави, які обґрунтовують тривале тримання під вартою «Мерабішвілі проти Грузії» § 234.

Лише за допомогою обґрунтованих рішень може бути забезпечений суспільний контроль за здійсненням правосуддя «Тасе проти Румунії» § 41.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів.

Зважаючи на зазначені норми кримінального процесуального законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у конкретному кримінальному провадженні щодо підозрюваної ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України.

Зважаючи на вищезазначені норми кримінального процесуального законодавства, практику європейського суду з прав людини, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, оскільки з урахуванням наведених обставин та встановлених ризиків, інший запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків до завершення ознайомлення із матеріалами досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 193,194, 196-197, 199, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні №0000390 від 17.05.2022 року - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 днів, тобто до 15.06.2023 року включно, в межах досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 17 травня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1