УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/806/23

Провадження № 1-кп/486/156/2023

24 липня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області матеріали кримінального провадження внесеного 18.03.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090, на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, відносно якого 18.11.2022 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000206 від 13.09.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України, а також 16.01.2023 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000249 від 06.11.2022 року за ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження внесене 18.03.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

19.07.2023 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів, яке обґрунтовано тим, що він в період воєнного стану 16.03.2023 року, знаходячись за місцем проживання та реєстрації в квартирі своєї матері ОСОБА_5 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив викрасти золоті прикраси, а саме: ланцюг 585 проби вагою 4,15 г та золотий браслет 585 проби вагою 4,00 г, які належить ОСОБА_5 3 метою реалізації свого злочинного наміру, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, ОСОБА_4 , розуміючи, що він діє в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з перебуваючи в приміщенні спальної кімнати вказаної квартири, таємно викрав із шкатулки, яка знаходилася в шафі, золоті прикраси, а саме: ланцюг 585 проби вагою 4,15 г вартістю 6473,38 грн. та золотий браслет 585 проби вагою 4,00 г вартістю 6239,40 грн., які належать ОСОБА_5 , після чого місце вчинення злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Разом з тим, 18.11.2022 року стосовно ОСОБА_4 до Южноукраїнського міського суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000206 від 13.09.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України, а 16.01.2023 року стосовно ОСОБА_4 до Южноукраїнського міського суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000249 від 06.11.2022 року за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 185 КК України. Тобто, на момент розгляду в суді зазначених вище обвинувальних актів, ОСОБА_4 вкотре обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. 21.03.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану. 26.05.2023 року ухвалою головуючого судді ОСОБА_1 у справі №486/806/23 за обвинуваченням ОСОБА_4 стосовно останнього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24.07.2023 включно. Посилається на те, що стосовно ОСОБА_4 вже скеровано до Южноукраїнського міського суду два обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000209 від 13.09.2022 року та №0000249 від 06.11.2022 року, однак останній на шлях виправлення не став, відповідних висновків не зробив та вчинив нові умисні злочини проти власності, не має міцних соціальних зв`язків (дружини, дітей, стосунки з матір`ю напружені, частину майнових злочинів вчинив саме стосовно матері), не має місця роботи та постійного заробітку, вживає наркотичні засоби, що є підставою вважати, що у майбутньому він зможе продовжити свою злочинну діяльність. Крім того, вік та стан здоров`я ОСОБА_4 , відсутність у нього на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку є тими факторами, які надають змогу безперешкодно обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки останнього, в ході судового розгляду.

Обвинувачений та потерпіла проти клопотання прокурора не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.05.2023 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 24.07.2023 року включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 24.07.2023 року, але судове провадження у даному кримінальному провадженні не закінчено.

Приписами ч. 3 ст. 331 КПК України встановлено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Обставини, на які посилається прокурор, як на підставу застосування запобіжного заходу, були враховані судом при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На даний час будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не встановлено.

Приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, зокрема: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; на шлях виправлення не став; відповідних висновків не зробив; вчинив нові умисні злочини проти власності; не має міцних соціальних зв`язків; не має місця роботи та постійного заробітку; може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, судом не вбачається жодних підстав, до застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах: від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць складає 2684 грн.

Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що заставу останньому слід визначити у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становитиме 80520 грн.

Керуючись ст.ст. 194, 197, 331, 372, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт.Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянину України, не працюючому, раніше не судимому, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», строком на шістдесят днів, тобто до 22.09.2023 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до Южноукраїнського міського суду Миколаївській області за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Южноукраїнська Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Визначити місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора або суду без поважних причин чи не повідомив про причини свої неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії ухвали суду.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1