Провадження № 1-кп/369/2116/23
В И Р О К

іменем України

20.07.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження відомості про яке 10 травня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Плесецьке Васильківського району Київської області, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -

встановив:

На початку січня 2023 року, більш точнішої дати та часу судом не встановлено, ОСОБА_2 , перебуваючи у с. Плесецьке Фастівського району Київської області знайшов через всесвітню мережу «Інтернет» на одному із сайтів оголошення про надання послуг з виготовлення та продажу посвідчення тракториста-машиніста, де в останнього виник умисел на пособництво у підробленні посвідчення тракториста-машиніста на своє ім`я, тобто, підроблення офіційного документа з метою його подальшого використання.

Того ж дня, ОСОБА_2 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на підроблення посвідчення тракториста-машиніста, діючи умисно, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення тракториста-машиніста з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, виконуючи роль пособника надав невстановленій особі, свої персональні дані та власне фотозображення і грошові кошти в сумі 8 000 грн.

Після цього, в кінці січня 2023 року, більш точної дати та часу судом не встановлено, ОСОБА_2 отримав через «Нову Пошту» від невстановленої особи підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 12 серпня 2010 року на власне ім`я.

Крім того, 09 травня 2023 року близько 12 год. у порушення вищенаведених вимог постанови КМУ від 02 квітня 1994 № 217, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом трактором «МТЗ - 82», за адресою: Київська область, Фастівський район, на автодорозі зі сполученням «Малютянка - Кожухівка», був зупинений інспектором СРПП відділення поліції № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Під час перевірки документів, діючи умисно, з метою посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частині підтвердження права на керування спеціальними транспортними засобами, маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документу, який надає право на керування, ОСОБА_2 на вимогу інспектора СРПП пред`явив завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 12 серпня 2010 року, на ім`я ОСОБА_2 , тобто використав завідомо підроблений документ, факт пред`явлення якого був виявлений інспектором СРПП відділення поліції № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 .

Згідно інформації ГУ Держпродспоживслужби в Київській області посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Київській області - не видавалось.

Відповідно до висновку експерта бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 12 серпня 2010 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення тракториста - машиніста, що перебуває в офіційному обігу на території України. У даному посвідченні тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 від 12 серпня 2010 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були внесені зміни шляхом відшарування барвної речовини (тонеру) первинних штрихів персональних даних, нанесених електрофотографічним способом друку, з подальшим внесенням інших даних у вигляді: у графі «Прізвище» - « ОСОБА_2 », у графі «Ім`я» - « ОСОБА_2 », у графі «По батькові» - « ОСОБА_2 », у графі «Дата і місце народження» - « ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 », у графі «Видано» - «Васильківська Київська», у графі «Дата» - «12.08.2010р.», зі зворотного боку: - у стовбці «Відмітка про дозвіл» у рядку «С»-«С», електрофотографічним способом друку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, з метою використання його іншою особою та за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Положення ст. 12 КК України в сукупністю із санкціями ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України свідчать, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_7 враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_2 складену в присутності захисника ОСОБА_8 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінальних проступків, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченим не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінальних правопорушень. Добровільність вказаного судом встановлено із змісту заяви обвинуваченого, складеної за участю захисника.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставини кримінальних проступків, зазначених в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

На підставі вказаного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, з метою використання його іншою особою та за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд у відповідності із ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальні правопорушення, які в силу вимог ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, а також враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, та вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкцій статей обвинувачення у виді штрафу.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_2 призначити із застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_2 у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) процесуальні витрати, на користь держави в сумі - 4780 грн. (чотири тисячі сімсот вісімдесят грн. 00 коп.)

Речові докази:

- посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1