Провадження №: 1-кп/755/275/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 40005348 від 26 червня 2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого на будівництві, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва з Дніпровської окружної прокуратури м.Києва повторно надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 40005348 від 26 червня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень, зазначений акт отриманий головуючим суддею ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.

У підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки при складанні обвинувального акту не дотримані вимоги закону.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_4 та захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання адвоката ОСОБА_6 .

Вислухавши думку учасників судового провадження, обговоривши клопотання, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до вимог з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Обвинувачення відповідно до вимог з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, має здійснюватись судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, - у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інші обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, за результатами якого, у разі визнання особи винуватою, мотивувальна частина вироку має містити, як на тому наголошується в п.2 ч. 3 ст. 374 КПК України, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення та статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

При складенні цього обвинувального акту не були дотримані вищенаведені вимоги кримінального процесуального законодавства, про що зазначалося у трьох попередніх ухвалах суду.

Так, в порушення п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті невірно зазначені відомості про обставини, які обтяжують покарання стосовно ОСОБА_3 , а саме невірно зазначено відомості про рецидив злочину.

Відповідно до ст. 34 КК України, рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Разом з тим, в анкетних даних, які містять в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_3 , що останній раніше не судимий.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Однак, при викладенні фактичних обставин та формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті не зазначено щодо якого правопорушення виник злочинний умисел у ОСОБА_3 . Зокрема в обвинувальному акті зазначено таке: «26.06.2019 року приблизно о 05 годині ЗО хвилин ОСОБА_3 знаходився за адресою: м. Київ, вул. Миколайчука, 7-а та побачив на узбіччі автомобіль марки Фольксваген Пассат н.з. НОМЕР_1 (польська реєстрація), який був припаркований на проїжджій частині, по вул. І. Миколайчука, 7-а в м. Києві, в якому зі слів ОСОБА_3 був відчинений капот, та у останнього виник злочинний намір на скоєння запчастини, а саме переднього бампера даного автомобіля.

Разом з ти. при викладенні фактичних обставин та формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті також не зазначено час скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Обвинувальний акт містить лише відомості коли ОСОБА_4 знаходився по вул. Миколайчука в м. Києві (26 червня 2019 року о 05 год. 30 хв.) та не містить відомостей, о котрій годині ОСОБА_4 почав скоювати кримінальне правопорушення, що є порушенням ст. 91, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім того, в обвинувальному акті у першому абзаці зазначено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 намагались викрасти передній бампер та декоративну решітку радіатора, однак далі по тексту обвинувального акту зазначається, що у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 намагались викрасти передній бампер та декоративну решітку бампера. У формулюванні обвинувачення ОСОБА_3 зазначено, що у останнього був умисел лише на викрадення лише переднього бампера. У формулюванні обвинувачення ОСОБА_4 зазначено, що у останній погодився на пропозицію ОСОБА_3 зняти з автомобіля лише бампер. З тексту обвинувального акту не можливо чітко встановити, що саме є об`єктом злочину (передній бампер автомобіля та декоративна решітка радіатор чи передній бампер та декоративна решітка бампера чи передній бампер), що в своє чергу є порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Також, в порушення вимог ст.291 КПК України до обвинувального акту не надано розписку захисника про отримання копії обвинувального акту.

В реєстр матеріалів досудового розслідування зазначено в пункті ІІ-1 (Внесення відомостей до ЄРДР, доручення начальнику СВ), що внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань зареєстрованого за № 40005348 за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України відбулось 31.07.2019 року, тобто після закінчення досудового слідства. В той же час відповідно до наданого витягу з ЄРДР вбачається, що внесення відомостей здійснено 26.06.2019 року.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Положення статті 9 КПК додатково конкретизують зміст статті 8 КПК положенням, що під час кримінального провадження суд, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Обидві норми статей 8 і 9 КПК передбачають застосування норм КПК у кримінальному провадженні з урахуванням практики Суду.

У справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року Суд заявив, що «У демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливе відправлення правосуддя займає таке значне місце, що обмежувальне тлумачення пункту 1 статті 6 не відповідало б меті даного положення».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини (далі - Суд), яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Виявлені судом вищезазначені порушення кримінального процесуального кодексу перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 291, 314, 315, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 задовільнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №40005348 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України, - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1