ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2981/23 Справа № 187/805/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника Снігур ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження кримінального провадження №0000038 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2023 року, про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілим стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2023 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, тобто у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження стосовно нього закрите.

Цивільний позов ОСОБА_10 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_11 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо», ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експерта на досудовому розслідуванні віднесено на рахунок держави.

Цією ухвалою дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Так, 12.02.2022 приблизно о 14 годині водій ОСОБА_7 , маючи посвідчення водія НОМЕР_1 від 23.01.2013, керуючи технічно справним автомобілем «BMW 328XI» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить останньому, за похмурих погодних умов, зволоженому чистому покритті проїзної частини дороги, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, здійснював рух по смузі свого руху проїзної частини автодороги Н-31 в напрямку м. Дніпро Дніпропетровської області.

Під час руху по проїзній частині дороги Н-31 в населеному пункті смт Петриківка, Дніпровського району, Дніпропетровської області обвинувачений допустив злочинну недбалість та не виконав покладені на нього обов`язки як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, не діючи таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, які б змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, маючи об`єктивну можливість виявити транспортні засоби, що рухалися в зустрічному йому напрямку, не переконавшись в безпеці подальшого руху та що його дії не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, приблизно о 14 годині 12.02.2022 змінив напрямок свого руху ліворуч із виїздом на смугу зустрічного руху, де у зустрічному напрямку рухався автомобіль марки «RENAULT KANGOO» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_10 (далі потерпілий, жертва). В результаті чого сталось зіткнення передньою правою частиною автомобіля «BMW 328XI» реєстраційний номер НОМЕР_2 із передньою частиною зустрічного автомобіля «RENAULT KANGOO» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який рухався в правій смузі автодороги Н-31, у напрямку з смт Петриківка, Дніпровського району, Дніпропетровської області.

Своїми діями обвинувачений грубо порушив вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху України, де зазначено: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Порушення обвинуваченим вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та зіткненням транспортних засобів.

Невиконання обвинуваченим п. 10.1. Правил дорожнього руху і України призвело до настання даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої водію автомобіля «RENAULT KANGOO» реєстраційний номер НОМЕР_4 , тобто жертві, заподіяні середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми правої нижньої кінцівки з уламковим переломом наколінника, закритим переломом голівки малої гомілкової кістки, закритим переломом латерального відростка правої стегнової кістки, гемартрозом; забійної рани лобної ділянки ліворуч.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника обласної прокуратури просить ухвалу суду першої інстанції змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції приймаючи оскаржене рішення та закриваючи кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав, не вирішив питання про стягнення витрат на залучення експертів під час досудового розслідування та не стягнув їх з обвинуваченого ОСОБА_7 , що суперечить вимогам ст. 118, 126 КПК України та правовій позиції, викладені у постанові ККС ВС №342/1560/20 від 29.09.2021.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор, який приймає участь в апеляційному перегляді підтримав апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури та, з підстав викладених у ній, просив її задовольнити.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду та правова кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора щодо істотних порушень кримінального процесуального закону в частині розподілу процесуальних витрат, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Як видно з ухвали суду першої інстанції, приймаючи рішення про розподіл процесуальних витрат, суд визначив, що витрати на проведення судових експертиз віднесено на рахунок держави.

Водночас, колегія суддів не може погодитись з таким рішенням суду, що, у даному випадку є підставою для зміни ухвали суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі.

В той же час, відповідно до правового висновку про застосування норм процесуального права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до Постанови ККС ВС від 29.09.2021 у справі №342/1560/20, на яку слушно прокурор посилається в своїй апеляційній скарзі, у разі закриття кримінального провадження судом першої інстанції з підстав, яка не є реабілітуючою, документально підтверджені процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого на користь держави.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

У даному випадку кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 було закрито на підставі ст. 46 КК України, тобто у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що не є реабілітуючою обставиною.

Відтак, оскільки вказані висновки Верховного Суду залишились поза увагою суду першої інстанції, який відніс стягнення процесуальних витрат на користь держави, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни ухвали суду першої інстанції.

В той же час, прокурор у своїй апеляційній скарзі вказує на те, що судом першої інстанції взагалі не вирішувалось питання про стягнення процесуальних витрат, а також про допущення судом першої інстанції істотних порушень вимог КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Апеляційний суд перевіривши зазначені доводи апеляційної скарги вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Як видно зі змісту оскарженої ухвали, судом першої інстанції було вирішено питання про розподіл процесуальних витрат, відповідно до ст. 124 КПК України, однак помилково було вирішено віднести їх на рахунок держави, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині спростовуються змістом самої ухвали.

Крім того, відповідно до ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Апеляційний суд зазначає, що у даному випадку судом першої інстанції дійсно було допущено порушення та не враховано судову практику Верховного Суду з вказаного питання, проте це порушення не може вважатись істотним, тобто таким, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим доводи прокурора в цій частині є неприйнятними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

У даному випадку, оскільки фактично змінюється форма стягнення процесуальних витрат з обвинувачених без зміни їх розміру, апеляційний суд вважає за можливе змінити вирок суду першої інстанції в частині розподілу процесуальних витрат.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для зміни або скасування оскарженого судового рішення, при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції має бути змінена.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2023 року, про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілим стосовно ОСОБА_7 , змінити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта під час досудового розслідування за проведення транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/104-22/5146-ІТ від 18.03.2022, транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/104-22/11363-ІТ від 25.05.2022, експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/104-22/11354-ІТ від 20.05.2022, експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/104-22/11348-ІТ від 23.05.2022, авто-технічної експертизи №19/104-22/13482-ІТ від 30.05.2022, авто-технічної експертизи № 19/104-22/19798-ІТ від 15.07.2022 на загальну суму 10125 гривень 56 копійок.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4