Провадження № 1-кс/161/4600/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 01 вересня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця села Липини Луцького району, Волинської області, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.10.2022, за ч. 3 ст. 358 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном 1 рік,

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002088 від 14 липня 2023 року -

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ Луцького ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 .

Клопотання та матеріали, які обгрунтовують клопотання, захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 отримали 01.09.2023 року, про що свідчить розписка.

В клопотанні зазначено, що у невстановлені дату та час, у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленої досудовим розслідуванням особи, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів, тобто вимогу передачі чужого майна з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці.

Так, 19 червня 2023 року, близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи на вул. Замковій в м. Луцьку, переслідуючи мету незаконного збагачення, на виконання єдиного плану, відомого усім учасникам групи, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 451/2023 від 26 липня 2023 року, та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2023 року, під час розмови з потерпілим ОСОБА_8 , предявив майнову вимогу до останнього про передачу йому грошових коштів в сумі 10000 грн., при цьому погрожуючи розголошенням відомостей про сексуальну орієнтацію потерпілого, які він бажав зберегти в таємниці.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вимозі передачі чужого майна, з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимагання), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Крім цього, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів, тобто вимогу передачі чужого майна з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці.

В подальшому, 16 серпня 2023 року, близько 22 год., ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи мету незаконного збагачення, на виконання єдиного плану, відомого усім учасникам групи, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 451/2023 від 26 липня 2023 року, та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2023 року, під час розмови з потерпілим ОСОБА_10 , предявив майнову вимогу до останнього про передачу йому грошових коштів в сумі 10000 грн., при цьому погрожуючи розголошенням відомостей про сексуальну орієнтацію потерпілого, які він бажав зберегти в таємниці.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вимозі передачі чужого майна, з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимагання), повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Крім цього, 16 серпня 2023 року, близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи поблизу будинку № 11 вулиці Сенатора у місті Луцьку, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 451/2023 від 26 липня 2023 року, та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2023 року, відкрито заволоділи шкіряними туфлями для танців чорного кольору вартістю 1500 грн., срібним ланцюжком та браслетом загальною вартістю 900 грн., належними потерпілому ОСОБА_10 , чим спричинили останньому майнову шкоду на загальну суму 2400 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Крім цього, 30 серпня 2023 року, близько 20 год., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, переслідуючи мету незаконного збагачення, на виконання єдиного плану, відомого усім учасникам групи, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 451/2023 від 26 липня 2023 року, та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2023 року, під час розмови з потерпілим ОСОБА_11 , предявив майнову вимогу до останнього про передачу йому грошових коштів в сумі 6000 грн., при цьому погрожуючи розголошенням відомостей про сексуальну орієнтацію потерпілого, які він бажав зберегти в таємниці.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вимозі передачі чужого майна, з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимагання), повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, підтверджуються зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_8 ; показаннями потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_10 ; показаннями потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для позавізуального впізнання за участі потерпілого ОСОБА_11 ..

Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що ОСОБА_6 , зокрема обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, що свідчить проте те, що підозрюваний у разі не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що не застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній матимете можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків, які дають викривальні покази, схиляючи їх давати неправдиві показання чи відмовитись їх надавати органу досудового розслідування та суду шляхом вмовляння, підкупу чи погрози, оскільки одним із вагомих доказів його причетності є показання останніх.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що ОСОБА_12 не займається суспільно-корисною діяльністю, немає постійного місця роботи та джерела доходів, окрім цього наявні соціальні зв`язки недостатні для попередження вчинення нових правопорушень.

Разом з цим, на підставі ст. 182 КПК України до підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого злочину може бути застосована застава у розмірі від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У зв`язку з цим, враховуючи обставини вчинення злочину, орган досудового розслідування вважає, що застава в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на рівні з запобіжним заходом у виді тримання під вартою, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 ..

Підстав та доцільності в застосуванні відносно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, немає, оскільки інші заходи не забезпечать запобіганню заявленим ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, та належної поведінки останнього під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Окрім того, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосовано, так як обвинувачений не заслуговує на довіру та не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Особиста порука не може бути застосована відносно останнього, тому що відсутня особа, яка зможе поручитися за виконання ним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований, оскільки вказаний запобіжний захід не забезпечить належної поведінки останнього.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, а також наявність вказаних в клопотанні ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, продовжити вчиняти інші правопорушення, а також з врахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, на підставі вищевикладеного, слідчий просить у відношенні ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі і просили його задовольнити.

В судовому засіданні захисник просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні підозрюваний просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд заслухав учасників судового провадження, дослідив матеріали клопотання, надані стороною захисту докази, дійшов висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволенню за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Луцького РУП ГУНП у Волинській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002088 від 14 липня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України.

30.08.2023 року ОСОБА_6 затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України.

31.08.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, одне з яких згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого злочину.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів і відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі Браво проти Італії», затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Крім цього, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

В рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Згідно з правовою позицію, яка закріплена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення від 28.10.1994), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

За своїм етимологічним змістом, ризик це поєднання ймовірності та наслідків несприятливих подій, кількісна оцінка небезпек, що визначається як частота однієї події при настанні іншої.

Суд вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При застосуванні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, не працевлаштований, раніше судимий вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.10.2022 року за ч. 3 ст. 358 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном 1 рік, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення на став, скоївши нові злочини.

Тому з урахуванням обставин справи, недостатнє застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема: у вигляді домашнього арешту, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані належні докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_6 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених ч. 4 цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Враховуючи, обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, слідчий суддя за можливе визначити йому заставу в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою; не відлучатися з м. Луцька, Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст 176-179, 181, 184,193,194 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Луцького ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 30 серпня 2023 року до 28 жовтня 2023 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор».

Термін початку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з 30 серпня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 200 (двухсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 536800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за наступними реквізитами: на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області: , депозитний рахунок №UA0002504, банк ДКСУ м.Київ МФО 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави ОСОБА_6 або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою;

-не відлучатися з м. Луцька, Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон;

Роз`яснити ОСОБА_6 наслідки невиконання покладених зобов`язань. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_6 та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_6 , він вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Луцький слідчий ізолятор».

Вручити копію цієї ухвали прокурору, слідчому, підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити в Державну установу «Луцький слідчий ізолятор».

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та оголошено 04 вересня 2023 року о 09-20 годині.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1