Справа № 521/256/19
Номер провадження:1-кс/521/2624/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу захисника ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) адвоката ОСОБА_5 , подану в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України в рамках кримінального провадження №0002431 від 13.07.2018, -

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОЇ СКАРГИ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває скарга захисника ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) адвоката ОСОБА_5 , подана в рамках кримінального провадження №0002431 від 13.07.2018, яке здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Вимоги прохальної частини такої скарги зводяться до того, що захисник просить: (1) визнати факт бездіяльності процесуального керівника у кримінальному провадженні №0002431 від 13.07.2018, яка полягає у не зверненні до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 (на теперішній час ОСОБА_6 ) від кримінальної відповідальності; (2) зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні №0002431 від 13.07.2018 звернутися до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 (на теперішній час ОСОБА_6 ) від кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження №0002431 від 13.07.2018, на підставі вимог ч. 2 ст. 49 КК України.

Свої вимоги, особа як звертається з даною скаргою обґрунтовує тим, що фабула даного кримінального провадження, в рамках якого відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) складено письмове повідомлення про підозру, зводиться до подій, які відбувалися в 2005 році, що свідчить що в рамках такого кримінального провадження загальний строк притягнення останньої до кримінальної відповідальності у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років наразі сплив.

Згідно скарги, 21.06.2023 на адресу прокурора Малиновської окружної прокуратури, в порядку ст. 220 КПК України захисником ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) адвокатом ОСОБА_5 направлялося відповідне клопотання, в якому захисник просив: «Звернутися до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 (на теперішній час ОСОБА_6 ) від кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження №0002431 від 13.07.2018, на підставі вимог ч. 2 ст. 49 КК України».

В наведеному вище клопотанні зазначалося, що: «…наразі ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) не має можливості повернутися до України, оскільки на її утриманні та під її безпосереднім доглядом в Державі Ізраїль перебуває її батько похилого віку, який не має можливості самостійно пересуватися. Разом з тим, ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) має змогу прийняти участь в судовому засіданні за участі засобів електронної комунікації, або ж остання має змогу з`явитися до дипломатичного представника України в Державі Ізраїль, тобто у разі необхідності, остання може прийняти участь в процесуальних діях за її участі за допомогою засобів відеоконференцзв`язку.».

Захисник зазначає, що додатком до вищезазначеного клопотання слугувала заява ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), згідно якої остання надала свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження №0002431 від 13.07.2018.

При цьому, як вказує захисник, до теперішнього часу прокурором допускається відповідна бездіяльність, яка зводиться до того, що останній не звертається з відповідним клопотанням про звільнення ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) від кримінальної відповідальності у наведеному вище кримінальному провадженні, що не лише порушує норми кримінального процесуального закону та права ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), але й породжує ситуацію правової невизначеності, за якої кримінальне провадження продовжує бути відкритим поза межами строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що є прямим порушенням ст. 2 КПК України, а також ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, й створює передумови для вимушеного звернення в інтересах ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) до Європейського суду з прав людини, що вочевидь не створюватиме для України позитивного іміджу на міжнародній арені.

Таким чином, з огляду на наведену вище бездіяльність процесуального керівника у кримінальному провадженні №0002431 від 13.07.2018, а також з огляду на завдання та мету інституту слідчого судді у кримінальному провадженні, на переконання захисника наявні підстави для здійснення слідчим суддею судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), а відтак, й для задоволення такої скарги на зобов`язання процесуального керівника у кримінальному провадженні №0002431 від 13.07.2018 звернутися до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) від кримінальної відповідальності.

ІІ. СКЛАД УЧАСНИКІВ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ, ЇХ ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ:

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

При цьому в силу положень ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

В рамках даного судово-контрольного провадження від прокурора та захисника надійшли заяви/клопотання про розгляд такої скарги у їх відсутності, при цьому вказані учасники кримінального провадження в поданих процесуальних документах виклали свої правові позиції, зокрема прокурор просив відмовити в задоволенні скарги, а захисник навпаки наполягав на її задоволенні.

Відтак, оскільки учасники кримінального провадження вирішили реалізувати свої диспозитивні права шляхом направлення відповідних заяв/клопотань, в яких, між тим, останні виклали свою правову позицію й не просили відкласти розгляд скарги на інші дату та час та не повідомили про наявність будь-яких додаткових документів, які могли б мати значення для вірного вирішення такої скарги, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд поданої скарги за відсутності прокурора та захисника.

ІІІ. НОРМИ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУЄТЬСЯ СЛІДЧИЙ СУДДЯ ПРИ РОЗГЛЯДІ ДАНОЇ СКАРГИ:

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК).

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 24 КПК України).

Підозрюваний, обвинувачений має право: оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом (п. 16 ч. 3 ст. 42 КПК України).

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень (ч. 1 ст. 28 КПК України).

Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі №735/1121/20).

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК є безумовним, оскільки приводом до нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку (постанова колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі №559/182/19).

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу. Визначені у статті 49 КК України строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним (постанова колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02 березня 2023 року у справі №382/1118/21).

Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності (п. 2 ч. 2 ст. 283 КПК України).

Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду (ч. 2 ст. 286 КПК України).

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: зобов`язання вчинити певну дію (п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України).

ІV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Предмет доказування в рамках даного судово-контрольного провадження зводиться до того, що слідчий суддя повинен встановити:

(1) Чи наявні в рамках такого кримінального провадження підстави для звільнення від кримінальної відповідальності?

(2) Чи отримано згоду зацікавленої особи на звільнення від кримінальної відповідальності?

(3) Чи зобов`язаний прокурор звернутися з відповідним клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності до суду?

З огляду на вказаний предмет доказування слідчий суддя послідовно даватиме відповідь на кожне з означених питань, за результатами чого слідчим суддею й буде зроблено висновок щодо наявності/відсутності підстав для задоволення скарги захисника.

Отже, що стосується наявності в рамках кримінального провадження №0002431 від 13.07.2018 підстав для звільнення ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) від кримінальної відповідальності (1):

Слідчим суддею встановлено, що обставини, які є предметом вказаного кримінального провадження зводяться до подій, які відбувалися в 2005 році.

Так, згідно змісту поданої скарги вбачається, що 06.06.2005 ОСОБА_7 , будучи директором НП «Христина» вступив у попередню змову, спрямовану на заволодіння чужим майном шляхом обману й зловживання довірою із ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), й визначивши предмет злочинного посягання продукти харчування ТОВ «Агро-Південь» на суму 103065,69 гривень, уклали договір поставки продуктів харчування з ТОВ «Агро-Південь» в особі заступника Генерального директора ОСОБА_8 .

Крім того, з поданої скарги вбачається, що 03.01.2013 слідчим СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 складено та погоджено із процесуальним керівником повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . Кримінально-правова кваліфікація інкримінованих ОСОБА_3 дій заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Відтак, враховуючи вимоги ст. ст. 12, 49 КК України, й з огляду на санкцію ч. 4 ст. 190 КК України, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках кримінального провадження №0002431 від 13.07.2018 строк притягнення до кримінальної відповідальності сплив, а відтак, наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) від кримінальної відповідальності (1).

Що стосується питання, чи отримано згоду ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) на звільнення від кримінальної відповідальності (2):

Як вбачається з поданої скарги, звертаючись 21.06.2023 на адресу прокурора Малиновської окружної прокуратури захисником ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) адвокатом ОСОБА_5 направлялося відповідне клопотання, в якому захисник просив: «Звернутися до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 (на теперішній час ОСОБА_6 ) від кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження №0002431 від 13.07.2018, на підставі вимог ч. 2 ст. 49 КК України», долучаючи до такого клопотання заяву ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), згідно якої остання надала свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження №0002431 від 13.07.2018.

В цьому аспекті слідчий суддя враховує, що відповідно до постанови колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02 березня 2023 року (справа №991/3440/20): «Чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено додаткового засвідчення такої згоди в дипломатичних представництвах та консульських установах України, а тому висновки судів попередніх інстанцій про те, що згода на звільнення від кримінальної відповідальності не є належно завіреною відповідним секретарем з консульських питань Посольства України в Республіці Італії, оскільки із заяви Особа_7 вбачається, що він проживає в м. Рим Республіки Італії, є неправильним».

З урахуванням викладеного, у слідчого судді відсутні сумніви в тій частині, що долучена до даної скарги письмова згода ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) на її звільнення від кримінальної відповідальності була складена не цією особою (підозрюваною).

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що стороною захисту доведено, що в рамках кримінального провадження №0002431 від 13.07.2018 отримано згоду зацікавленої особи на звільнення від кримінальної відповідальності (2).

Відносно питання того, чи зобов`язаний прокурор звернутися з відповідним клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності до суду (3):

До вирішення даного питання слідчий суддя підходить комплексно, аналізуючи наведені у Розділі ІІІ даної ухвали положення кримінального процесуального законодавства України, а також відповідну судову практику Верховного Суду.

Додатково, слідчий суддя враховує й відповідні міжнародні стандарти, згідно яких особа не повинна тривалий час перебувати в стані невизначеності щодо своєї подальшої долі, тим паче в даній ситуації, в якій жодних негативних правових наслідків в зв`язку з закінченням строків давності притягнення ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) до кримінальної відповідальності щодо такої особи настати не може.

Слідчий суддя зазначає, що положення п. 2 ч. 2 ст. 283 КПК України не містять будь-яких двозначних трактувань, а передбачають імперативний обов`язок прокурора у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з дій, в тому числі, що стосується звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

В свою чергу, відповідно до положень ч. 2 ст. 286 КПК України, у випадку встановлення на стадії досудового розслідування підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, й за наявності згоди особи на таке звільнення, прокурор повинен скласти клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надіслати його до суду.

Як вище було зазначено, в рамках даного кримінального провадження встановлено наявність (1) підстав для звільнення ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) від кримінальної відповідальності, а також наявність (2) згоди ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) на таке звільнення.

Відтак, беручи до уваги наведені норми національного законодавства, а також з огляду на існуючу судову практику, зокрема наведену вище постанову Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02 березня 2023 року (справа №991/3440/20), яка є релевантною до фактичних обставин даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурор зобов`язаний звернутися до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) від кримінальної відповідальності (3).

Таким чином, оскільки фактично в рамках даного кримінального провадження прокурор не виконує свій процесуальний обов`язок, слідчий суддя, з огляду на положення п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, приходить до переконання про необхідність зобов`язання процесуального керівника у кримінальному провадженні №0002431 від 13.07.2018 звернутися до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 (на теперішній час ОСОБА_6 ) від кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження №0002431 від 13.07.2018, на підставі вимог ч. 2 ст. 49 КК України.

Натомість, що стосується вирішення питання визнання факту бездіяльності процесуального керівника у кримінальному провадженні №0002431 від 13.07.2018, яка полягає у не зверненні до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 (на теперішній час ОСОБА_6 ) від кримінальної відповідальності, слідчий суддя вважає, що в цій частині скарга задоволенню не підлягає, оскільки слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати факт такої бездіяльності.

За таких обставин та беручи до уваги наведене у своїй сукупності, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність часткового задоволення поданої захисником скарги, а тому керуючись ст. ст. 2, 3, 8, 9, 24, 26, 42, 283, 286, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу захисника ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) адвоката ОСОБА_5 , подану в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України в рамках кримінального провадження №0002431 від 13.07.2018 задовольнити частково.

Зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні №0002431 від 13.07.2018 звернутися до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 (на теперішній час ОСОБА_6 ) від кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження №0002431 від 13.07.2018, на підставі вимог ч. 2 ст. 49 КК України.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1