Провадження № 1-кс/344/5865/23
У Х В А Л А

23 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано, що дізнавачем сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000088 від 03.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 02.02.2023 до чергової частини Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла ухвала Івано-Франківського міського суду, про зобов`язання внесення відомостей в ЄРДР за заявою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з приводу спричинення останній тілесних ушкоджень. Розглянувши матеріали, було прийняте рішення про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 03.02.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. В подальшому, під час проведення досудового розслідування кримінального проступку 04.04.2023 в якості потерпілої була допитана ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В ході допиту потерпіла повідомила, що з 03 листопада 2022 року близько 20:10 год на сходовій клітці будинку АДРЕСА_2 між нею та її сусідами ОСОБА_7 і ОСОБА_8 виник словесний конфлікт щодо автомобіля ОСОБА_7 який остання припаркувала на прибудинковій території та цим забруднила одяг потерпілої. Надалі, близько 22:10 год того ж дня до потерпілої прийшли працівники патрульної поліції щодо ситуації, яка сталась раніше. Під час того як працівники поліції спілкувалися із потерпілою та її чоловіком ОСОБА_9 на сходовій клітці до них підійшли ОСОБА_10 ОСОБА_7 та її мати ОСОБА_8 . Між потерпілою і ОСОБА_10 розпочався словесний конфлікт стосовно ситуації яка сталась раніше. Коли працівники поліції покидали приміщення будинку конфлікт між потерпілою ОСОБА_6 та ОСОБА_10 продовжувався. В подальшому, за словами ОСОБА_6 під час словесного конфлікту, ОСОБА_10 знаходячись впритул до ОСОБА_6 нанесла останній один удар долонею лівої руки в ділянку обличчя. 06.02.2023 року в ході досудового розслідування дізнавачем була призначена судово-медична експертиза, щодо потерпілої в даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 для встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, локалізацію, характер та час утворення. Згідно висновку судово-медичного експерта під № 76 від 03.04.2023 року, експерт прийшов до таких висновків, що на підставі даних судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлені діагнози «Забій м`яких тканин голови» і «Забій правого плеча» від 03.11.22р., «Забій м`яких тканин голови» від 07.11.22р. не підтверджені об`єктивними клінічними даними, тому згідно п. 4.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 р., в судово-медичних підсумках не враховується. Також у зв`язку з відсутністю покращення гостроти слуху після призначення лікування та наявності патологічного процесу і лівому вусі вирішити питання про наявність травми правого вуха буде можливим після проведення комісійної судово-медичної експертизи. 25.05.2023 року в ході досудового розслідування дізнавачем була призначена комісійна судово-медична експертиза, щодо потерпілої в даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 для встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, локалізацію, характер та час утворення. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи під № 32 від 14.07.2023 року, на підставі наданих матеріалів кримінального провадженні № 0000088, висновку експерта № 76 судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та наданні судово-медичних документів стосовно ОСОБА_6 , комісія експерті прийшла до таких підсумків, що у ОСОБА_6 були тілесні ушкодження травма правого вуха, яка ускладнилась нейросенсорною приглухуватістю І-І ступеня, утворилась від дії тупих твердих предметів, могла утворитись і від ударів ребром долоні в ділянку правого щелепно-лицевого суглоба і вуха, може відповідати терміну вказаному у постанові, і згідно п.2.3.2. «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» кваліфікується як легке тілесне ушкодження. 19.05.2023 року дізнавачем було відібрано пояснення в ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 07.04.2023 року до СД Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано- Франківській області надійшла відповідь з управління патрульної поліції в Івано- Франківській області із інформацією про склад екіпажу який був присутній на місці даної події та оптичним диском із відео записами з нагрудних камер поліцейських. 14.05.2023 року було проведено огляд двох відео-файлів розміщених на цифровому носії інформації, а саме відеозапис під назвою: с1ір-0 та сіір-1. Таким чином, оглянутими відео-файлами встановлено, що на них будь-яких ударів ОСОБА_10 в ділянку обличчя потерпілої ОСОБА_6 не виявлено, однак при перегляді чути звук хлопку після якого ОСОБА_6 голосно крикнула про те, що її вдарили. Просив скасувати постанову дізнавача від 03.08.2023 року про закриття кримінального провадження №0000088 від 03.02.2023 року

Адвокат в судовому засіданні підтримав скаргу та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, посилаючись на обґрунтованість постанови дізнавача про закриття кримінального провадження від 03.08.2023 року.

03 серпня 2023 року дізнавачем ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000088 від 03.02.2023 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

В п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України вказано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Доказу самостійного скасування оскаржуваної постанови суду не надано.

В п. 3 ст. 110 КПК України вказано, що рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до п. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора в тому числі складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

В постанові слідчого від 03 серпня 2023 року не наведено достатніх обставин, за яких слід дійти висновку про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження. Обґрунтовуючи підстави закриття даного кримінального провадження, дізнавач посилається на те, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. До матеріалів кримінального провадження долучено копію постанови суду № 344/14689/22, постановленою суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_11 , щодо визнання ОСОБА_10 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Як вбачається із вищезгаданої постанови ОСОБА_10 було притягнуто до адміністративної відповідальності виключно за дрібне хуліганство відносно ОСОБА_6 , яке виражалось у вчиненні конфлікту, ображанні та нецензурній лайці, а не за нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Таким чином висновок дізнавача про подвійне притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності є необґрунтованим. У своїй постанові дізнавач посилається на ч.4 ст.284 КПК України, однак ч. 4 ст. 284 КПК України виключена на підставі Закону № 2810-IX від 01.12.2022. Дізнавач посилається на те, що слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4,9,10 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру. Водночас, дізнавач ОСОБА_12 в оскаржуваній постанові жодним чином не обґрунтовує, чому він посилається саме на пункти 1,2,4,9,10 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, як на підстави закриття у даному кримінальному провадженні. В постанові дізнавачем не наведено чим вичерпані можливості отримання достатніх доказів.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно положень ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Частиною 5 ст.110 КПК України чітко визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:місце і час прийняття постанови;прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення;місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову;можливість та порядок оскарження постанови.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до положень ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання, приймає процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Доказів встановлення правових підстав для закриття кримінального провадження суду не надано.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Таким чином скарга обґрунтована належними правовими підставами.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В:

скаргу задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача cектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 03.08.2023 року ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000088 від 03.02.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1