Справа № 357/5465/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши, в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження за № 0002654, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, смт Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, військовослужбовця призваного за мобілізацією, номера обслуги кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , солдата, із повною загальною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

УСТАНОВИВ:

21.10.2022, приблизно о 20 год 30 хв, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_2 , перебуваючи у місті Біла Церква Київської області, а саме по вулиці Кар`єрна, більш точного місця не встановлено, на земельному покритті виявив прозору полімерну ємність з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), а також прозору скляну лампочку з металевою трубкою, з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та розуміючи, що дані речовини є забороненими, переслідуючи мету незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, помістив їх до кишень кофти в яку був одягнений, чим незаконно придбав вказану вище психотропну речовину.

Після цього, ОСОБА_2 незаконно зберігав при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) до 21 год 10 хв 21.10.2022.

Цього ж дня, 21.10.2022 о 21 год 10 хв ОСОБА_2 , перебуваючи неподалік будинку №21 по вулиці Кар`єрна у місті Біла Церква Київської області був зупинений працівниками поліції, з метою перевірки наявності у останнього заборонених в обігу речей та речовин. У подальшому, під час затримання та особистого обшуку, в присутності понятих, у ОСОБА_2 виявлено та вилучено прозору полімерну ємність з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,147 г., а також прозору скляну лампочку з металевою трубкою, з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,031 г., загальною масою PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) 0,178 г.

Вказану психотропну речовину ОСОБА_2 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я населення, всупереч положення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.3 ст.302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_2 зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинам та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У даній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, згоден із встановленими під час дізнання обставинами, згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Суд відповідно до вимог ст. 382 ч. 2 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

Суд дії ОСОБА_2 кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_2 , суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком за вчинення якого передбачене покарання у виді: штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 раніше не судимий, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, неодружений, утриманців не має, має місце реєстрації та місце проживання, у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога медичну допомогу не отримує, на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває

З урахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого кримінального проступку, і даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих його покарання обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України.

Вирішуючи питання про призначення менш суворого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, суд зазначає, що поряд з іншими видами покарань, вказаною нормою закону передбачено також штраф. Призначаючи покарання у виді штрафу і визначаючи його розмір, суди мають враховувати майновий стан обвинуваченого. Майновий стан винного є поняттям оціночним. Для оцінки майнового стану винного слід, зокрема, враховувати розмір заробітної плати, пенсії чи стипендії такої особи; грошових доходів та інше.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, зважаючи на те, що обвинувачений офіційно працевлаштований, тобто має фінансові можливості заплатити штраф, у разі призначення такого покарання, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 , можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень.

Суд переконаний, що визначена ним вид і міра покарання, є необхідною і достатньою для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень. Таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності з урахуванням того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи), а також призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

На думку суду застосування до обвинуваченого ОСОБА_2 покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства буде явно несправедливим через суворість, враховуючи його відношення до вчиненого, обставини, які пом`якшують покарання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого згідно вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

В ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 301, 302, 368-374, 381-382, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази по справі:

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,147 г., змив з лампочки та трубочки, який поміщений у полімерний шприц із запаяним носиком та гомогенізована речовина разом із залишками попереднього пакування, що поміщені у полімерний пакет, який прошито і опечатано биркою, та, згідно квитанції № 1626, передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області після набрання вироком законної сили - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1 510,24 грн (одну тисячу п`ятсот десять гривень 24 коп)

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному проваджені не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя Тетяна КЛЕПА