Провадження № 1-кс/161/3241/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 22 червня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління Служби безпеки України у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органам безпеки Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання надійшло до суду 19.06.2023 року.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного,-

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління Служби безпеки України у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органам безпеки Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні зазначено, що внаслідок розпочатої 20.02.2014 збройної агресії Російської Федерації (далі рф) проти України, відбулася воєнна окупація невід`ємної частини України - Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, а в подальшому і незаконна анексія цієї території України.

Верховною Радою України 15.04.2014 прийнято Закон України №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», за яким перебування підрозділів збройних сил російської федерації на території України з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, а також всупереч міжнародно-правовим актам, визнано окупацією частини території суверенної держави Україна, а територію Автономної Республіки Крим, відповідні води, територіальне море України, територію виключної (морської) економічної зони України, а також повітряний простір над цими територіями визнано тимчасово окупованими територіями України внаслідок збройної агресії з боку рф.

Верховною Радою України 21.04.2015 прийнято Постанову №337-VIІI «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», згідно з якою констатовано початок такої агресії з боку рф на території АР Крим 20.02.2014, яка завершилася воєнною окупацією та подальшою незаконною анексією цієї частини території України.

Надалі, всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), президент рф володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

На виконання вищевказаного наказу, 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державний кордон України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Харківській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України дія якого продовжена на даний час.

У свою чергу, ОСОБА_6 , сповідуючи ідеї військово-політичного керівництва рф щодо політичної, ідеологічної, національної нетерпимості та ненависті до української нації та державності, підтримуючи антиукраїнські рухи, спрямовані на відокремлення від України частини її території та населення та агресивну ідеологічну мотивацію, включаючи роздмухування такої мотивації в інших, підбурювання до таких злочинів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 08.04.2023, в ході усних висловлювань, шляхом зміщення смислового акценту відповідальності за збройну агресію з російської федерації (агресора) на Україну (жертву агресії) та вектора антагоніст-протагоніст, внаслідок чого «носієм зла» стає Україна і, відповідно, дійсний факт збройної агресії безпосередньо з боку російської федерації характеризується як виправданий, закономірний; застосування типового наративу пропаганди рф щодо ворожого НАТО від якого росія, буцімто, захищається шляхом агресивної війни проти України, відповідно, збройна агресія рф проти України характеризується як виправдана, доцільна; застосування типового наративу пропаганди рф щодо «злостивих» США, що, буцімто, втягнули російську федерацію у збройну агресію проти України, відповідно, нівелювання безпосередньої відповідальності рф за збройну агресію, виправдовування збройної агресії як вимушеного та небажаного для росії кроку; застосування типового наративу пропаганди рф щодо спрямованості збройної агресії рф проти України на «захист» російськомовного народу, а отже інформаційна подача збройної агресії як «благородної місії», відповідно, її характеристика як виправданої, доцільної, з метою формування у співрозмовника ідентичних з автором висловлювань міркувань, переконань, спонукання мислити та діяти згідно комунікативної інтенції автора, з урахуванням суспільно-політичної ситуації, що відбувається станом на момент мовлення та слугувала інформаційним базисом для висловлювань, в яких чітко прослідковується стійка проросійська позиція, високій ступінь ідеологічної підтримки агресивної політки рф щодо України, виправдовував, визнавав правомірною збройну агресію рф проти України, розпочату в 2014 році.

Зокрема він, 08.04.2023, близько 21:00, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , у ході усного спілкування з ОСОБА_8 , здійснив наступні висловлювання: «Україна сама спровокувала війну, а росія просто попереджує встановлення військових баз НАТО на сході України. А ОСОБА_9 не хоче мати ці ворожі бази під парканом. Хохли з руськими воюють, а піндоси сміються»; «Україна сама винна, адже спровокувала війну, а росія тільки попереджує встановлення військових баз НАТО на сході України. ОСОБА_9 не хоче мати ці ворожі бази під парканом. В Україні порушують права російськомовних, не дають дітям навчатись російською мовою»; «Україна сама спровокувала війну, а росія повинна тепер попередити встановлення військових баз НАТО на сході України. ОСОБА_9 не хоче мати ці ворожі бази поряд. В Україні порушують права російськомовних, не дають дітям навчатись російською мовою», чим здійснив виправдовування, визнання правомірною збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році.

Громадянину України ОСОБА_6 19.06.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Допитаний як підозрюваний, ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав і відмовився від дачі показань.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, підтверджується зібраними у відповідності до кримінального процесуального законодавства України доказами у їх сукупності, а саме: показаннями допитаних як свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; висновком експерта Експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України № 54/15/6-263 від 12.05.2023; протоколом огляду місця події від 03.05.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 3 років, а отже існує обґрунтована ймовірність, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і намагатися уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зібрані в ході розслідування матеріали дають достатні підстави вважати, що громадянин України ОСОБА_6 , сповідуючи ідеї військово-політичного керівництва російської федерації щодо політичної, ідеологічної, національної нетерпимості та ненависті до української нації і державності, підтримуючи антиукраїнські рухи, спрямовані на відокремлення від України частини її території та населення, та агресивну ідеологічну мотивацію, включаючи роздмухування такої мотивації в інших, підбурювання до таких злочинів, перебуваючи на свободі, в умовах воєнного стану на території України, може продовжувати свою протиправну поведінку, оскільки останній буде мати можливість надалі відкрито висловлюватися щодо виправдовування та визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, надані свідками у кримінальному провадженні характеристики поведінки підозрюваного в побуті, дають підстави вважати, що він може здійснювати незаконний вплив на останніх з метою перешкоджання встановленню обставин кримінального правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, існують підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

З врахуванням викладеного вище, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є необхідним та достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобіганню зазначених ризиків.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатнє.

Беручи до уваги, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжувати свою протиправну поведінку, незаконно впливати на свідків, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, враховуючи санкцію статті кримінального закону, наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.436-2 КК України, зважаючи на наведені обставини, які свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, просить обрати домашній арешт в нічний час.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали клопотання та просили його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти вказаного клопотання та просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Як вбачається із досліджених судом матеріалів, доданих до клопотання, ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 436-2 КК України, яке відповідно до ст 12 КК України відноситься до категорії не тяжкого злочину та карається виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

19 червня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.436-2 КК України.

Враховуючи конкретні обставини справи та дані про особу ОСОБА_6 , його вік, стан здоров`я, враховуючи наявність у підозрюваного постійного місця проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, стійких соціальних зв`язків, те, що він раніше не судимий, вчинив злочин уперше, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, посилання слідчого та прокурора на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду, оскільки він, підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років, не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу відносно особи у вигляді домашнього арешту.

Тому, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який, з урахуванням усіх обставин справи, на думку слідчого судді, буде достатнім запобіжним заходом, спроможним забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: 1) прибувати до слідчого СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 , прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів у вказаному кримінальному провадженні, прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого СВ УСБУ у Волинській ОСОБА_4 , прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів у вказаному кримінальному провадженні, прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 або суду; 3) не спілкуватись зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ..

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 179, 184, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління Служби безпеки України у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органам безпеки Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто з 22.06.2023 року до 19.08.2023 року включно.

Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1) прибувати до слідчого СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 , прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів у вказаному кримінальному провадженні, прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого СВ УСБУ у Волинській ОСОБА_4 , прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів у вказаному кримінальному провадженні, прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 або суду;

3) не спілкуватись зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ..

Про покладені на ОСОБА_6 обов`язки повідомити йому під розпис.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному, прокурору негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора та слідчого.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1