Справа № 171/1612/22
В И Р О К
Іменем України
16 листопада 2022 року м. Апостолове

Апостолівський районний суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 (в режимі відео конференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР 25 жовтня 2022 року за № 0000720 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , гранатометник механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйону, у військовому званні «старший солдат», не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4ст.402 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді гранатометника механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйону вказаної військової частини, у військовому званні «старший солдат», перебуваючи у Криворізькому районі Дніпропетровської області (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 13, 16, 17, 30, 31, 35-38, 127-128, 267, 285, 286 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, умисно посягаючи на встановлений порядок виконання у військових формуваннях України наказів, який забезпечує необхідні в умовах військової служби відносини підлеглості, порушуючи військову дисципліну, відчуваючи безкарність, знаючи, що накази начальників, зобов'язаний виконати сумлінно, точно та у встановлений строк, а також розуміючи, що прийнятя участі у відсічі озброєної агресії російської федерації проти незалежної, суверенної України основний обов`язок військовослужбовця Збройних Сил України - після доведення 28.09.2022 близько 19 год. 00 хв. заступником командира 3 механізованої роти механізованого батальйону НОМЕР_2 окремої танкової бригади з морально-психологічного забезпечення старшим лейтенантом ОСОБА_6 письмового бойового наказу командира механізованого батальйону НОМЕР_2 окремої танкової бригади на наступальний бій від 28.09.2022 майора ОСОБА_7 , який виданий на підставі бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої танкової бригади (військова частина НОМЕР_1 ) №529 від 27.09.2022 полковника ОСОБА_8 , яке зареєстроване у діловодстві військової частини за підготовленим №245дск від 28.09.2022, розуміючи, що майор ОСОБА_9 являється для нього прямим начальником та останній виконує обов`язки військової служби, старший солдат ОСОБА_4 письмово відмовився від його виконання, та 29.09.2022 близько 11 год. 00 хв. після повторного доведення вказаного письмового бойового наказу старшим начальником - заступником командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення підполковник ОСОБА_10 , у присутності свідків виказав відмову від виконання вказаного бойового наказу командира механізованого батальйону НОМЕР_2 окремої танкової бригади на наступальний бій від 28.09.2022 та фактично відмовився убувати для виконання бойового завдання та брати участь у наступальній бойовій операції оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у сили і засоби якого входить 17 Окрема танкова бригада (військова частина НОМЕР_1 ), що фактично призвело до підриву бойової готовності механізованого батальйону вказаної військової частини НОМЕР_1 в умовах озброєної агресії російської федерації проти незалежної, суверенної України та введення в країні воєнного стану, чим вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин).
29.10.2022 року між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. В даній угоді зазначено, що ОСОБА_4 під час судового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України; щиро каятися.
Сторони дійшли згоди на призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням ст. ст. 69, 62 КК України у вигляді 1 (одного) року тримання військовослужбовця у дисциплінарному батальйоні у військовій частині НОМЕР_3 (військова частина НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 )
В судовому засіданні судом було з`ясовано,що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд в судовому засіданні переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Розглянувши вищезазначену угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України.
Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновків, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження, його дії необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 402 КК України, як непокора, вчиненав умовах воєнного стану, у формі відкритої відмови виконати наказ командира, начальника.
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, не встановив. Обставинами, які пом`якшують покарання, визначеними ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, громадський порядок не порушує, в той же час на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, раніше не судимий. Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому, з застосуванням ст. 69 КК України, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом .

Перевіряючи угоду в частині призначення міри покарання на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що вона відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості,укладену 29.10.2022року між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому покарання: із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року тримання військовослужбовця у дисциплінарному батальйоні у військовій частині НОМЕР_3 (військова частина НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Запобіжний захід залишити без змін, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя -