Справа № 950/2206/22
Провадження № 1-кп/950/227/22
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000209, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець м. Тбілісі, Грузія; громадянин України; освіта середня; не одружений; зареєстрований: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 ; не працює)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на усій території України оголошено воєнний стан (Указ затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, та від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ).

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 (затверджено Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ) строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 (затверджено Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ) строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

У березні 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 , проживаючи в домоволодінні своєї співмешканки ОСОБА_5 в АДРЕСА_3 дізнався від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та російських військ на територію України, проживали за вказаною вище адресою, логін і пароль для входу у «Приват24», що дозволило йому за допомогою належного йому мобільного телефону марки «Huawei Y5 2018» синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 з сім-картою оператора «Київстар» номер НОМЕР_3 отримати доступ до карткових рахунків потерпілих.

Так, 18.03.2022 ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_3 у період дії воєнного стану, діючи таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів за допомогою свого мобільного телефону, через додаток «Приват24», о 09 год. 18 хв. та 10 год. 27 хв. викрав з пенсійної картки ОСОБА_7 № НОМЕР_4 грошові кошти на загальну суму 2000,00 грн.

Також, 18.03.2022 в денний час доби ОСОБА_3 у період дії воєнного стану, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів за допомогою свого мобільного телефону, через додаток «Приват24», о 16 год. 07 хв. викрав з кредитної картки ОСОБА_7 № НОМЕР_5 грошові кошти в розмірі 1500,00 грн., та об 16 год. 54 хв. - 2000,00 грн., а 24.03.2022 об 11 год. 50 хв. із указаної картки викрав 2000,00 грн.

Викраденими грошовими коштами ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 7500,00 грн.

Крім того, 01.05.2022 ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , в період дії воєнного стану, з метою викрадення чужого майна, діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу за допомогою свого мобільного телефону марки «Huawei Y5 2018» увійшов до особистого кабінету ОСОБА_6 у мобільному додатку «Приват24» та викрав з пенсійної картки потерпілої № НОМЕР_6 о 20 год. 35 хв. грошові кошти на суму 1602,00 грн., а у подальшому 17.06.2022 о 08 год. 03 хв. викрав 703,52 грн., о 09 год. 05 хв. - 854,27 грн. Також 23.08.2022 об 11 год. 27 хв. із вищевказаної картки обвинувачений викрав 304,00 грн.

Крім того, діючи з прямим умислом, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу за допомогою мобільного телефону марки «Huawei Y5 2018» ОСОБА_3 здійснив вхід до особистого кабінету ОСОБА_6 у мобільному додатку «Приват 24» та з кредитної картки № НОМЕР_7 , відкритої на її ім`я в АТ КБ «Приватбанк», 17.06.2022 о 09 год. 35 хв. викрав грошові кошти в сумі 1047,00 грн., 19.06.2022 о 16 год. 45 хв. викрав 1656,28 грн., 20.06.2022 о 08 год. 12 хв. викрав 310,56 грн., 20.06.2022 о 19 год. 28 хв. викрав 310,56 грн., 20.06.2022 о 20 год. 44 хв. викрав 155,27 грн., 21.06.2022 о 08 год. 16 хв. викрав 155,27 грн., 21.06.2022 о 08 год. 16 хв. викрав 155,27 грн., 22.06.2022 о 17 год. 39 хв. викрав 724,63 грн., 23.06.2022 о 08 год. 54 хв. викрав 517,59 грн., 23.06.2022 о 08 год. 55 хв. викрав 517,59 грн., 23.06.2022 о 13 год. 57 хв. викрав 672,87 грн., 25.06.2022 о 12 год. 56 хв. викрав 103,52 грн., 25.06.2022 року о 12 год. 56 хв. викрав 51,76 грн, 28.06.2022 о 08 год. 12 хв. викрав 124,22 грн., 23.07.2022 о 16 год. 30 хв. викрав 307,04 грн., 04.08.2022 о 15 год. 29 хв. викрав 51,76 грн., 23.08.2022 о 12 год. 35 хв. викрав 362,31 грн.

Викраденими грошовими коштами ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 10532,02 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вину визнав повністю, суду пояснив, що він проживає у с. Катеринівка разом із співмешканкою, їх спільною дитиною та бабусею співмешканки. З початком бойових дій до них приїхали родичі бабусі співмешканки - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . У березні 2022 року ОСОБА_7 попросив ОСОБА_3 допомогти оформити допомогу як особі, яка втратила роботу, для чого останній встановив на своєму телефоні мобільний додаток «Приват24» та таким чином дізнався логін та пароль для входу в особистий кабінет потерпілого. Далі, 18.03.2022 він зайшов у особистий кабінет в додатку «Приват24» ОСОБА_7 та викрав з пенсійної та кредитної карток кошти на загальну суму 7500,00 грн. Приблизно у квітні 2022 до них знову приїхала ОСОБА_6 та попросила його також допомогти їй з отриманням допомоги у зв`язку із втратою роботи. Він також налаштував на своєму телефоні у додатку «Приват24» персональний кабінет ОСОБА_6 та отримав пароль доступу до нього, а у подальшому витрачав з її картки кошти на власний розсуд. Грошові кошти з карток потерпілих витрачав на ігри. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений та потерпілі не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

За встановлених обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) кваліфікуючими ознаками якої є вчинена повторно та в умовах воєнного стану, та його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 вину визнав повністю, у скоєному розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував потерпілим заподіяну шкоду - ці обставини, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає такими, що пом`якшують її покарання. Обставини, визначені у ст. 67 КК України, які обтяжують покарання відсутні.

При призначенні обвинуваченому покарання, на підставі ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він офіційно не працює, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, проживає із співмешканкою, має на утриманні дитину.

У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип «законності» і воно не було «свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (від 16.10.2008) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання, те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, позицію потерпілих, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає необхідним призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи окрім тяжкості вчиненого злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність претензій з боку потерпілих, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання та звільнення його від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Питання речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Крім того, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 08.09.2022.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк на 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 08.09.2022 по справі № 950/1494/22 (провадження № 1-кс/950/266/22).

Речові докази: планшет марки «Lenovo» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_8 , телефон марки «Huawei Y5 2018» синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 з сім-картою оператора «Київстар» номер НОМЕР_9 , які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1