Справа № 694/2005/22 Провадження №1-кп/694/60/23
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
09.02.2023 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяники Звенигородського району Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою; АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 15.01.1991 Воєнним трибуналом Ашхабатського гарнізону за ч. 2 ст. 250, ч. 1 ст. 249, ч. 1 ст. 90, ст.40 КК Туркменістану до позбавлення волі строком 6 років; 22.09.1992 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 206 КК України до позбавлення волі строком 1 рік і 6 місяців; 05.10.2000 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ч. 3 ст. 140, ст. 208, 42 КК України до позбавлення волі строком 6 років; 17.04.2008 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 164, 76 КК України до обмеження свободи строком 2 роки з випробуванням 1 рік; 20.11.2008 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч.2 ст. 187, 69 КК України до позбавлення волі строком 4 роки з конфіскацією 1/2 майна; 18.12.2013 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 4 роки з випробуванням 2 роки; 17.03.2014 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців з випробуванням; 15.08.2014 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 5 років; 01.11.2019 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки з випробуванням 3 роки; вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 01.04.2020 року до покарання у вигляді 4 роки 5 (п`ять) місяців позбавлення волі, 27.05.2022 року вироком Уманського міськрайонного суду за ч. 1 ст. 393 КК України, ст.. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, судимість в законному порядку не знята та не погашена
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю обвинуваченого ОСОБА_4 , (в режимі відеоконференції)
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за ст. 185 КК України, повторно, у не встановлений досудовим розслідуванням день в лютому 2019 року близько 19 год. 00 хв. проник на територію ПАТ «Звенигородське», що розташоване за адресою: вул. Звенигородська, 122 м. Звенигородка, Черкаської області, з корисливих мотивів, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу через незамкнені двері, проник до гаражного приміщення даного товариства, звідки викрав належні ОСОБА_5 два алюмінієві бідони ємкістю 40 літрів кожен, загальна вартість яких згідно висновку експерта №8/192 від 25.03.2019 становить 700 гривень, після чого із місця вчинення злочину зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 700 гривень 00 копійок.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він за вказаних в обвинувальному акті обставинах в лютому місяці 2019 року проник на територію ПАТ «Звенигородське», що розташоване за адресою: вул. Звенигородська, 122 м. Звенигородка, Черкаської області, шляхом вільного доступу через незамкнені двері, проник до гаражного приміщення даного товариства, звідки викрав належні ОСОБА_5 два алюмінієві бідони. Вказав, що розкаюється за вчинення інкримінованого злочину, просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує:
- за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України судом не виявлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65КК України враховує ступінь тяжкості вчинення злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії: тяжких (ч. 3 ст. 185 КК України); особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, висновків не зробив і вчинив новий злочин, не працює, не одружений, характеризується за місцем проживання посередньо, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі.
Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.
При цьому суд виходив також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Призначаючи покарання, яке обвинувачений повинен відбувати реально, суд керується вимогами ч. 4 ст. 70 КК України за правилами сукупності кримінальних правопорушень призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
На підставі наведеної норми остаточне покарання обвинуваченому слід призначити шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 01.04.2020, із зарахуванням часткового відбутого покарання за вказаним вироком.
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути процесуальні витрати на залучення експерта, а саме 572 (п`ятсот сімдесят дві ) гривні.
Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185КК України, та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим та за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.05.2022, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту відбування покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.05.2022.
Стягнути з ОСОБА_4 в бюджет держави процесуальні витрати у розмірі 572 (п`ятосот сімдесят дві) гривні на залучення експертів.
Речові докази по справі: два алюмінієві бідони ємкістю 40 літрів кожен залишити власнику ОСОБА_5 , звільнивши останнього від обов`язків за зберігальною розпискою.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_6