Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2980/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері центрального регіону ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.03.2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороненою залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 15 травня 2023 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України

щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарудинці Ружинського району, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264 від 12.03.2023 року.

Слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді цілодобового домашнього арешту на час досудового розслідування, з покладенням на підозрюваного визначених ч.5 ст. 194 КПК України обов`язків для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Вважає, що ухвала слідчого судді винесена на підставі невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.Вважає, що наразі існують ризики, які дають достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Звертає увагу на те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, а тому вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що слідчим суддею повністю проігноровано доводи прокурора про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_9 під час проходження військової служби являється за своїм військовим званням начальником по відношенню до потерпілого - солдата ОСОБА_11 та свідків у цьому кримінальному провадженні, якими є військовослужбовці роти охорони військової частини НОМЕР_1 , зокрема, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . У зв`язку з цим, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій може здійснювати тиск на потерпілого та свідків, тим самим, впливати на достовірність їх показів під час досудового розслідування, та судового розгляду, оскільки показання свідків досліджуються судом безпосередньо. Вказана обставина також підтверджується матеріалами відеозапису викладеними ОСОБА_11 , в яких він спростовує факт його побиття ОСОБА_9 , посилаючись на відпрацювання прийомів рукопашного бою, що в подальшому було спростовано шляхом додаткового допиту потерпілого.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, захисників та підозрюваного які вважали ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до вимог ч.1ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені в ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомир) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому перебувають матеріали досудового розслідування відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000264 від 12.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 15.03.2023 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.426-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000264 від 12.03.2023 року.

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомир) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.03.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 15.05.2023 року та покладено на підозрюваного процесуальні обов`язки.

Слідчий суддя з урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_9 зокрема, що останній раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, місце роботи, одружений, має неповнолітню дитину, батьків як осіб з 3-ю групою інвалідності, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, позитивно характеризується з місця проживання та служби, підозрюється у застосуванні військовою службовою особою насильства щодо підлеглого, вчиненого в умовах воєнного стану, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, в період з 2011 по 2012 роки працював в школі юних десантників, є інструктором з виду спорту хортинг, має звання майстра спорту, виступив засновником Громадської організації «СВАОР КРОССФІТ».

Крім того, слідчим суддею враховано, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03. 2023 року № 229 ОСОБА_9 усунено від виконання службових обов`язків командира взводу охорони військової частини НОМЕР_1 на період проведення службового розслідування, а відтак підозрюваний фактично позбавлений можливості здійснювати тиск на свідків або потерпілого у кримінальному провадженні через вплив за посадовим становищем.

Також слідчим суддею взято до уваги, що в матеріалах, долучених до клопотання, відсутні будь-які докази, що відносно підозрюваного раніше обирався будь-який запобіжний захід, що він його порушував або підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в той час, як відносно нього діє запобіжний захід.

Разом з тим, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в судовому засіданні не доведено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім. Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з обраним слідчим суддею запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Доводи апелянта про тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , не може слугувати безумовною підставою для обрання щодо останнього виняткового запобіжного заходу.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вище наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері центрального регіону ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.03.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонено залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 15 травня 2023 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: