Справа № 740/5761/21
Провадження № 1-кс/740/100/23
УХВАЛА

26 січня 2023 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

встановила:

24.01.2023 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якому останній просить скасувати арешт накладений на транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ-21081, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 .

В обґрунтування вимог посилається на те, що у кримінальному провадженні внесеному 17.10.2021 до ЄРДР за №0000949 проведені необхідні експертизи, на його думку наявні підстави для передання майна на відповідальне зберігання.

У судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Від слідчого ОСОБА_4 до суду надійшла заява, про розгляд поданого клопотання за його відсутності, в якій останній, крім того, зазначив, що наразі досудове слідство у вказаному кримінальному провадженні триває, не заперечує задоволенню заявлених в клопотанні вимоги, просить покласти на ОСОБА_3 обов`язки надавати автомобіль органу досудового розслідування та суду при необхідності проведення слідчих дій з залученням автомобіля.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до частини першої ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, ознайомившись з клопотанням та доданими до нього документами дійшла до наступного висновку.

Ніжинським РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному внесеному 17.10.2021 до ЄРДР за №0000949 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286КК України, з тих підстав, що 16 жовтня 2021 року на вул.Липіврізькій у м.Ніжині подлизу будинку №76, автомобіль марки ВАЗ-21081, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

16.10.2021 під час огляду місця ДТП було оглянуто та вилучено до Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області пошкоджений автомобіль ВАЗ-21081, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 .

Вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області (м. Ніжин, вул. Московська, 22).

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.10.2021 у справі №740/5761/21, було накладено арешт на автомобіль ВАЗ-21081, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 для забезпечення збереження речового доказу.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

На момент розгляду даного клопотання даних, що транспортний засіб потребує додаткових експертних досліджень в межах кримінального провадження, слідчому судді не надано.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що автомобіль ВАЗ-21081, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 ,який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, можливо передати власнику ОСОБА_3 на відповідальне зберігання в порядку, визначеному ст.100 КПК України, що забезпечить збереження речового доказу, заборонивши приховувати, пошкоджувати, знищувати, перетворювати та відчужувати вказаний транспортний засіб до скасування арешту у встановленому законом порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.170-174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя-

постановила:

клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна в частині заборони користування транспортним засобом, що був накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.10.2021.

Автомобіль ВАЗ-21081, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , повернути власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , під розписку для відповідального зберігання.

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України, заборонивши йому та будь-яким іншим особам приховувати, пошкоджувати, знищувати, перетворювати та відчужувати вказане майно до ухвалення вироку по кримінальному провадженню або до закриття кримінального провадження.

Зобов`язати ОСОБА_3 надавати транспортний засіб для потреб слідства за першою вимогою.

В решті накладений арешт на майно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1