Справа № 395/64/23
Провадження № 1-кп/395/23/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/23/2023, що зареєстроване в ЄРДР 03.12.2022 року за № 0000596 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка, Новомиргородського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2022 року, приблизно о 22 години 00 хвилин ОСОБА_6 перебував за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , де разом із своїм сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вживав алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин трапилася сварка, під час якої у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень сину ОСОБА_7 .

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_6 взяв зі столу ніж та діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень своєму сину ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність свого діяння, не маючи при цьому наміру на позбавлення життя останнього, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля входу у будинок за вказаною вище адресою, цілеспрямовано, утримуючи ніж в правій руці наніс один тичковий удар в нижню частину живота зліва ОСОБА_7 . Після того, як ОСОБА_7 почав відходити від свого батька, ОСОБА_6 наздогнав останнього та наніс приблизно шість розмашистих ударів ножем в область правого та лівого передпліччя.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження: рану передньої стінки живота в нижній частині зліва, що продовжується в рановий канал в глибину черевної порожнини з ушкодженнями по ходу ранового каналу петель тонкого кишечника, множинні рани правого та лівого передпліччя, які у своєї сукупності відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент їх спричинення.

У процесі підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором, та відповідно надав саму письмову угоду.

Обвинувачений ОСОБА_6 в ході розгляду у справі свою вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості та просив призначити ОСОБА_6 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 20 січня 2023 року, визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням з встановленням іспитового строку, поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Крім того, суд вважає за необхідне вирішити долю речових доказів по справі у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 січня 2023 року, що укладена між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000596.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку у 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувати.

Речові докази:

предмет зовні схожий на ніж, змив слідів РБК, зразок марлю на який робився змив, які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, захиснику, прокурору та представнику потерпілого.

Суддя ОСОБА_1