Номер провадження: 11-сс/813/1508/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22.11.2022 року м. Одеса

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою разом з клопотання про поновлення строку адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2022 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

Вищевказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001042 від 08.10.2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та де проживає останній жорсткий диск HGST E182115T із забороною розпоряджатися та користуватися зазначеним майном.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 подала на неї апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали та ухвалення її з істотним порушенням вимог КПК України.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що арештоване майно не є доказом у кримінальному провадженні, не має на собі його слідів, не містить інших відомостей, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, вилучене під час обшуку майно не було об`єктом кримінального правопорушення, та не набуте протиправним шляхом.

Також, апелянт просить поновити їй строк на апеляційне оскарження, оскільки про прийняте рішення їй стало відомо лише 17.10.2022 року, після отримання копії оскаржуваної ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, представника володільця майна на підтримання доводів клопотання та апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти їх задоволення, вивчивши та перевіривши матеріали провадження і доводи клопотання та апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Зважаючи на обставини, зазначені в клопотанні апелянта, як на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, колегія судді вважає за необхідне поновити представнику володільця майна строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на його вчинення, правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Частиною 1 ст. 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п.1,3 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди або являються предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним оборотом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження; збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.ч. 10, 11 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження СВ відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001042 від 08.10.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 190, ч. З ст.358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до чергової частини відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області 01.10.2021 року надійшло повідомлення начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України ОСОБА_10 про те, що невстановлені особи, використовуючи фіктивний підпис начальника та штамп Одеського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України,' здійснюють виготовлення та збут підроблених сертифікатів про вакцинацію проти СОVID-19.
Крім того, встановлено, що група осіб за попередньою змовою, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, незаконно заволодівають грошовими коштами громадян, здійснюючи виготовлення міжнародних свідоцтв про вакцинацію з внесенням до них неправдивих відомостей щодо проходження особами процедури вакцинування та подальший їх збут шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту без виконання попередніх домовленостей, досягнутих в ході спілкування в месенджері «Теlegram», щодо відображення інформації про щеплення проти СОVID-19 в Електронній системі охорони здоров`я.
Допитана в якості свідка начальник Одеського військово-медичного клінічного центру (клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України ОСОБА_11 пояснила, що даний заклад не надає послуги з вакцинації проти СОVID-19, персонал не уповноважений видавати міжнародні свідоцтва про вакцинацію або ревакцинацію проти СОVID-19, а також зазначила, що підпис, яким посвідчується свідоцтво, їй не належить.
При цьому, під час досудового розслідування встановлено, що в міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Одеса» при проходженні паспортного контролю громадянами України за період з 01.09.2021 року по 17.10.2021 року міжнародні свідоцтва про вакцинацію або ревакцинацію проти СОVID-19 з підписом начальника та штампом Одеського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України пред`являлись ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Допитаний в якості свідка ОСОБА_21 пояснив, що вказані сертифікати він замовив через знайомих, які надали йому контакти особи на ім`я ОСОБА_22 , що використовує номер телефону НОМЕР_2 . Згідно матеріалів виконання оперативним підрозділом доручення, наданого слідчим, вказаною особою є ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .
За результатами тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні АТ «Універсал Банк», встановлено, що ОСОБА_23 відкрито платіжну картку № НОМЕР_3 . Згідно руху грошових коштів на вказаному рахунку ОСОБА_24 18.06.2021 о 09.55 здійснив його поповнення на суму 10500 гривень, після чого ОСОБА_23 18.06.2021 о 09.59 здійснено переказ частини грошових коштів на платіжну картку № НОМЕР_4 , що використовується ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
08.09.2022 в період часу з 07:33 до 10:06 години на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси ОСОБА_25 було проведено обшук квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та де проживає останній.
Під час проведення обшуку у вказаному приміщенні було виявлено та вилучено речі, на які і просить накласти арешт прокурор.
Постановою слідчого від 08.09.2022 року, вищевказане майно, визнано речовими доказами у вищезазначеному кримінальному провадженні.
Як вбачається з клопотання прокурора, він просить накласти арешт на вищевказане майно, оскільки на теперішній час є достатні підстави вважати, що вищезазначене майно є засобом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, у зв`язку з чим наявна необхідність вирішення питання щодо накладення арешту на дане майно з метою недопущення випадків його приховання, знищення, пошкодження, втрачання, повторного використання, перетворення чи передачі іншій особі, що унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Зважаючи на положення ст. 98 КПК України, диспозицію ст.ст. 190, 358 КК України, на переконання колегії суддів, є достатні підстави вважати, що вище перелічене майно, на яке слідчий просив накласти арешт, цілком відповідає критеріям речового доказу у кримінальному провадженню, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно предметом злочину, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене майно, з чим погоджується і колегія суддів.
Зважаючи на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_8 , задовольнити.
Поновити адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2022 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0001042 від 08.10.2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, яке було вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 09 вересня 2022 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0001042 від 08.10.2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, яке було вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_26 ОСОБА_27 ОСОБА_28