Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/2716/22
Провадження № 1-кп/209/132/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2023 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого (адвоката) ОСОБА_5

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське кримінальне провадження №209/2716/22 (номер провадження 1-кп/209/132/23) внесеного до ЄРДР за № 0000496 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працює, не одружений, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_6 -12.01.2017 року народження, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2022 року року, приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_4 , прийшов до під`їзду буд. АДРЕСА_2 до раніше знайомого йому ОСОБА_7 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Зустрівшись із ОСОБА_7 біля під`їзду вони домовилися іти до бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: м. Кам`янське, б-р. Будівельників. 43. В момент слідування до бару ОСОБА_8 попрохав ОСОБА_7 надати йому мобільний телефон для того, щоб він міг зв`язатися зі своєю дружиною, що знаходиться за кордоном. На що ОСОБА_7 погодився та добровільно передав належний йому мобільний телефон "iPhon 7.32GB". Підійшовши до бару, ОСОБА_7 зайшов всередину бару, а ОСОБА_8 залишився з мобільним телефоном на вулиці біля входу до приміщення бару, та після чого, переконавшись, що ОСОБА_7 не спостерігав за ним та втратив пильність, у ОСОБА_8 виник раптовий злочинний умисел на заволодіння майном, шляхом зловживання довірою, що належить ОСОБА_7 , а саме мобільним телефоном марки «іPhon 7, 32GB» НОМЕР_1 , вартість якого складає 5000 грн.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, цілковито усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 тримаючи у руках мобільний телефон «iPhon 7. 32GB» IMEI: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_9 , не маючи наміру в майбутньому повертати його власнику та усвідомлюючи, що ОСОБА_10 , є його знайомим та тимчасово втратив контроль за його діями, утримуючи телефои при цьому залишив місце скоєння кримінального правопорушення, таким чином заволодівши вказаним мобільним телефоном. В подальшому розпорядившись майном на власний розсуд, а саме заклав до ломбарду ПТ «Ломбард «Гарант» «Імперіал» Батура Р.В. і компанія» розташованого за адресою: м. Кам`янське. пр. Свободи. 55.

Окрім того, 15.09.2022 року, приблизно о 19.00 годин ОСОБА_4 прийшов до під`їзду №1 буд. АДРЕСА_2 до раніше знайомого йому ОСОБА_7 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Зустрівшись із ОСОБА_7 біля вищевказаного під`їзду, вони домовилися піти до бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: м. Кам`янське, бул. Будівельників. 43. В момент слідування до бару ОСОБА_4 попрохав ОСОБА_7 надати йому мобільний телефон для того, щоб він зміг зв`язатися зі своєю дружиною, що знаходиться за кордоном. На що ОСОБА_7 погодився та добровільно передав належний йому мобільний телефон «іРhоn 7,32 GB». Підійшовши до бару. ОСОБА_7 зайшов всередину бару, а ОСОБА_4 залишився з мобільним телефоном на вулиці біля входу до приміщеня бару. Після чого, переконавшись, що ОСОБА_7 не спостерігає за ним і втратив пильність, у ОСОБА_8 виник раптовий злочинний умисел па заволодіння мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою, що належить ОСОБА_7 а саме мобільним телефоном «іРhоn 7,32 GB» НОМЕР_1 , вартість якого складає 5000 гри.

Після того, як ОСОБА_8 протиправно заволодів мобільним телефоном «іРhоn 7.32 СВ» НОМЕР_1 . належним ОСОБА_7 , у нього виник прямий протиправний умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами, що належать ОСОБА_7 .

Реалізували свій раптово виниклий протиправний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 за допомогою вищезазначеного мобільною телефону «іРhоn 7. 32 GВ» НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 , зайшовши до онлайн-банкінгу «МоnоЬапк» «Універсал Банку» та отримавши доступ до банківського рахунку НОМЕР_4 , що зареєстрований на ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 є його знайомим та тимчасово втратив доступ до свою телефону, шляхом вільного доступу, у період дії воєнного стану, здійснив переказ грошових коштів в сумі 2400 грн. з банківського рахунку НОМЕР_5 , зареєстрованого на ОСОБА_7 на банківську картку НОМЕР_6 «Raiffeisen Bank Aval», шо зареєстрована за ОСОБА_11 тим самим, заволодів грошовими коштами, належними ОСОБА_7 , чим спричинив йому майнової шкоди на вказану суму.

Правова кваліфікація дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 190 КК України- незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство); за ч.4 ст. 185 КК України- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 провину свою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю. Просить затвердити угоду.

Потерпілий ОСОБА_7 надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд кримінального провадження за його відсутності. Не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором. Цивільний позов не заявляє.

22 листопада 2022 року укладена Угода між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000496 від 16.09.2022 року за ч. 1 ст.190, ч.4 ст. 185 КК України, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні - ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, добровільно, за ініциативою обвинуваченого, за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 , про визнання винуватості, додержуючись наступних умов.

Сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190, ч.4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину в інкримінованих йому діяннях та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення йому обвинувачення у судовому провадженні, приймаючи до уваги наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, відноситься до тяжкого злочину, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.

Обставинами, які пом`якшують покарання (згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання (згідно ст. 67 КК України), не встановлені.

З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого ОСОБА_4 (в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, та у лікаря психіатра).

Сторони узгодили покарання: за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання: за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки; за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Сторони, підписуючи вказану Угоду, розуміють, що відповідно до положень ч.2 ст. 473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою,шостою,сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч. 3 ст. 424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Підстави оскарження вироку, яким затверджена ця Угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч.4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч.3 ст.424 КПК України, підозрюваному роз`яснено.

Також наслідком укладання даної Угоди для підозрюваного, обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд,під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

У разі невиконання підозрюваним, обвинуваченим Угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена Угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.

Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї Угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник- адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим і ухвалити вирок на підставі угоди.

Потерпілий ОСОБА_7 надав письмову заяву про згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з того, що відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Таким чином, суд вважає, що діяння обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, оскільки він вчинив незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство); та за ч.4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Злочин за ч.4 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину, злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України віднесений до нетяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України. Крім того судом з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, й умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не виявлено.

При призначені покарання визначеного угодою суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, який не перебуває в реєстрі у лікаря нарколога та лікаря психіатра, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, а також наявність обставин, що пом`якшують і відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого визначається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено .

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення йому узгодженого покарання.

На підставі викладеного, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди від 22 листопада 2022 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000496 від 16.09.2022 року за ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 185 КК України, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні - ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, добровільно, за ініциативою обвинуваченого, за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпіого ОСОБА_7 , та ухвалення вироку на підставі цієї угоди.

Процесуальні витрати за залучення судового експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 2661/22 від 27.09.2022 року в сумі 220 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ч. 4 ст.124 КПК України в повному обсязі.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Речові докази: DVD- диск, закладну спеціфікацію до договорів фінансового кредиту, закладу DNZ-9.93822/0.27560, що находяться в матеріалах кримінального провадження, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: мобільний телефон марки "iPhon 7.32", що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , необхідно залишити в його розпорядженні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.11.2022 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000496 від 16.09.2022 року за ч. 1 ст. 190, ч.4 ст. 185 КК України, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні - ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, добровільно, за ініциативою обвинуваченого, за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання :

- за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк на 1 (один) рік, поклавши на нього, відповідно до ст. 76 КК України.

На підставі п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

На підставі п.2 ч.3 ст.76 КК України, додатково покласти обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 220 грн.

Речові докази: DVD- диск, закладну спеціфікацію до договорів фінансового кредиту, закладу № DNZ-9.93822/0.27560, що находяться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: мобільний телефон марки "iPhon 7.32", що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , залишити в його розпорядженні.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок підлягає негайному врученню учасникам кримінального провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1