ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/716/23 Справа № 203/4565/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 18 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 191 Кримінального кодексу України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8

третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_7

представника третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку будинку АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти: 210 купюр номіналом по 500 гривень; 137 купюр номіналом по 100 доларів США.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя застосував положення статті 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та зазначив, що, аналізуючи диспозицію приведеної норми, а також встановлені судом обставини, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заявленого слідчою клопотання в частині накладення арешту на вилучені грошові кошти, оскільки вони можуть мати безпосередній зв`язок з предметом кримінального провадження і відповідають ознакам, зазначеним у статті 167 КПК.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 просить поновити строк апеляційного оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому в задоволенні клопотання.

Поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження вважає те, що розгляд клопотання відбувся без повідомлення власника майна та його представника, про прийняте судове рішення представник дізнався тільки 07 березня 2023 року і ознайомився з копією ухвали.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на постанову пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ і зазначає, що арештоване майно належить ОСОБА_7 , який не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, тому відсутні підстави для накладення арешту на майно особи, яка не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні. Посилається на судову практику Європейського суду з прав людини щодо дотримання розумних строків кримінального провадження та підстав для втручання у право особи на мирне володіння своїм майном, гарантованим статтею 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і зазначає, що слідчим суддею не дотримано справедливого балансу між загальним інтересом суспільства та захистом права власності.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_7 та його представник підтримали апеляційну скаргу і з підстав, зазначених в скарзі, просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав її безпідставною, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення. При цьому прокурор зазначив, що слідством наразі встановлено, що ОСОБА_7 не має відношення до обставин вчиненого кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні та посилався, що для скасування арешту, власник майна та його представник мали звернутись до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирішуючи питання про дотримання апелянтом строку апеляційного оскарження, колегія суддів зважає на те, що клопотання слідчого розглядалось без виклику власника майна, тому для таких осіб строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії ухвали, з якою представник ознайомився 07.03.2023, а 09.03.2023 подав апеляційну скаргу, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку про подання представником ОСОБА_6 апеляційної скарги в межах строку, передбаченого п. 3 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК, тому апеляційний суд не входить в обговорення та вирішення клопотання про його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення слідчого судді, ухвалене без належного виконання зазначених вимог кримінального процесуального закону при вирішенні клопотання слідчого про арешт майна, з огляду на наступне.

З матеріалів справи слідує, що 18.07.2022 СУ ГУНП в Дніпропетровській області відкрите кримінальне провадження № 0000114 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 191 КК за фактами привласнення та подальшої реалізації продуктів харчування, вчиненими працівниками ТОВ «Віськторгсервіс-волонтер» (тепер ТОВ «Архімагір») та посадовими особами військових частин Збройних Сил України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя виходив з того, 16 січня 2023 року слідча за погодженням з прокурором звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №4 000114. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 14.01.2023 було проведено обшук будинку АДРЕСА_1 . За результатами обшуку було виявлено та вилучено речі, зокрема жорсткий диск PIN WDBABV7500ABK-00; грошові кошти: 210 купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень; пластикову банківську картку «Банк Михайлівський» № НОМЕР_1 ; пластикову банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_2 ; пластикову банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ; грошові кошти: 137 купюр номіналом по 100 доларів США.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, слідча зазначила, що вилучені предмети є речами, що мають значення для кримінального провадження і з такими твердженнями слідчої погодився і слідчий суддя та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявленого слідчою клопотання в частині накладення арешту на вилучені грошові кошти, оскільки вони можуть мати безпосередній зв`язок з предметом кримінального провадження і відповідають ознакам, зазначеним у статті 167 КПК.

Клопотання в частині накладення арешту на жорсткий диск та банківські карти, на думку слідчого судді, задоволенню не підлягає, оскільки зазначене майно входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, отже воно не вважається тимчасово вилученим (частина 7 статті 236 КПК).

З такими висновками слідчого судді, суд апеляційної інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як слідує з матеріалів справи до клопотання слідчого долучені три витяги з ЄРДР: від 18.07.2022 відповідно до якого за фактом заволодіння майном шляхом зловживання службовим становище, вчиненого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з іншими співучасниками кримінальних правопорушень, в умовах воєнного стану; від 13.12.2022 за фактом привласнення, розтрати чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало в її віданні, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у період військового часу; від 13.12.2022 за фактом привласнення, розтрати чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало в її віданні, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у період військового часу (а.с. 6 -7).

Також долучені постанови про групу прокурорів у кримінальному провадженні; про визначення підслідності; про створення слідчої групи; про зміну складу слідчої групи; копії ухвал слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року про надання дозволу на проведення обшуку в буд. АДРЕСА_2 ; протокол обшуку від 14.01.2023 в буд. АДРЕСА_1 і постанова про визнання речовими доказами від 15.01.2023.

З аналізу змісту вказаних документів не слідує взаємозв`язок між вилученим майном, яке належить ОСОБА_7 та розслідуваним кримінальним правопорушенням, зазначеним у фабулі витягів з ЄРДР та в клопотанні слідчого.

Будь-яких інших документів про причетність вилученого майна до даного кримінального провадження слідчим та прокурором суду не надано.

В судових засіданнях апеляційного суду прокурор зазначив, що слідством наразі встановлено, що ОСОБА_7 не має відношення до обставин вчиненого кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні та вилучене у нього під час обшуку майно не мають значення речового доказу для цілей кримінального провадження, тим самим фактично підтвердив, що відсутні підстави для їх арешту.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту клопотання видно, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), наведення відомостей про факт проведення обшуку та посилань на положення КПК без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами цього кримінального провадження, крім того, не вказано які відомості може містити вказане майно і яким чином воно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження або що грошові кошти, вилучені під час обшуку, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що наведені в оскарженій ухвалі слідчого судді твердження, за яких він дійшов до переконання про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого про арешт майна, не відповідають вимогам ч. 1 ст.173 КПК, оскільки стороною обвинувачення під час судового розгляду клопотання про арешт майна не доведено факту того, що вилучене під час проведення обшуку майно, яке на праві власності належать ОСОБА_7 було набуто кримінально-протиправним шляхом, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК та на них може бути накладено арешт у даному кримінальному провадженні.

При цьому, сам факт прийняття постанови старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про визнання вказаного майна речовими доказами від 15.01.2023 року (а.с. 31-35) не свідчить про його відповідність, визначеним ст. 98 КПК критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та не є безумовною підставою для арешту цього майна, оскільки в протилежному тлумаченні та застосуванні вищезазначених норм арешт на майно накладався б автоматично без здійснення судового контролю законності обмеження права власності.

Крім того, обґрунтованими є й доводи апелянта про те, що в порушення вимог ч. 1 ст. 172 КПК клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було розглянуто без участі власника майна, оскільки слідчим в поданому клопотанні про арешт майна взагалі не ставилося питання про його розгляд без повідомлення сторін. В свою чергу, слідчий суддя самостійно прийнявши рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника такого майна, жодним чином не мотивував своє рішення про наявність об`єктивних підстав проведення розгляду клопотання без його повідомлення.

Відповідно до частини третьої статті 21 КПК кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, власник майна ОСОБА_7 був позбавлений процесуальних прав та можливості висловити свою позицію щодо законності, обґрунтованості, належності та доцільності арешту тимчасово вилученого майна, а також заперечити доводи слідчого та прокурора та вказати інші обставини, яким слідчий суддя мав би надати оцінку, розглядаючи клопотання слідчого.

Вищезазначені обставини залишились без належної уваги та правової оцінки слідчого судді, у зв`язку з чим його рішення є передчасним, тому підлягає скасуванню, а в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

В іншій частині доводи апеляційної скарги представника є безпідставними, зокрема і посилання на узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, оскільки висновки узагальнення, що майно в межах кримінального провадження може бути накладено тільки на майно особи, яка набула статусу підозрюваного, ґрунтуються на положеннях процесуального закону, який втратив чинність.

Керуючись статтями 170, 172, 173, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 18 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 191 КК скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000114 від 18 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 191 КК.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4