Справа № 161/3845/23
Провадження № 1-кс/161/1348/23
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 14 березня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно,а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 3956631), яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із встановленням заборони на відчуження, розпорядження майном.

Клопотання вмотивоване тим, що СУ ГУНП у Волинській області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , попередньо отримуючи грошові кошти від фізичних осіб, або представників юридичних осіб на реєстрацію (перереєстрацію) транспортного засобу, здійснювали від їх імені перерахунок частини з вказаних коштів на рахунки РСЦ у Волинській області ГСЦ МВС України, Волинського НДЕКЦ МВС та Ковельського управління ДКСУ у Волинській області. В подальшому отримавши квитанції про здійснення вказаних платіжних операцій, продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на заволодіння грошовими коштами державних установ, зателефонували на номер «3700» гарячої лінії клієнтської служби підтримки АТ КБ «Приватбанк» та відміняли банківські операції, кошти з яких, поверталися на їхні банківські картки.

Внаслідок таких злочинних дій, у період з 14.09.2021 року по 27.07.2022 року проведено 496 незаконних відмін зазначених обов`язкових платежів та шляхом використання 496 завідомо підроблених квитанцій заподіяно збитків державі в особі філії регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області на загальну суму 133907,33 грн., Волинського НДЕКЦ МВС на загальну суму 37 483,22 грн. та Пенсійному фонду України на загальну суму 483 057,62 грн..

Так, 03.03.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 4 ст.190 КК України.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за підозрюваним ОСОБА_5 зареєстроване нерухоме майно, а саме квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частка 1/1 (реєстраційний номер 3956631)

Таким чином враховуючи те, що санкція передбачена ч.4 ст.190 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення подальшої конфіскації, просить клопотання задовольнити та накласти запитуваний арешт.

В судове засідання не з`явилися слідчий та прокурор, однак попередньо подали заяви про слухання клопотання у їхній відсутності, просили клопотання задовольнити в повному обсязі, також не з`явився захисник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 , попередньо подав письмові заперечення щодо клопотання, просив у задоволенні його відмовити та розгляд клопотання проводити без їхньої участі.

Відповідно до положень, передбачених ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

03.03.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 4 ст.190 КК України.

Санкція ч.4 ст.190 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за підозрюваним ОСОБА_5 зареєстроване нерухоме майно, а саме квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частка 1/1 (реєстраційний номер 3956631).

Щодо доводів захисника підозрюваного про те, що вказаний об`єкт нерухомості знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_9 , де, крім іншого зареєстрована їх спільна малолітня дитина 2012 року народження , то судом такі відхиляються, оскільки на даному етапі досудового розслідування накладений на майно арешт не перешкоджає користуванню ним вказаними особами, а лише не допускає відчуження вказаного в ухвалі слідчого судді майна і всі питання, пов`язані з правами на частку майна вказаних осіб, мають вирішуватись судом при постановленні вироку.

Таким чином, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею письмових доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, з метою забезпечення конфіскації майна як можливого виду покарання та для запобігання її передачі або відчуження, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167; 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0000129 від 20.07.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,4 ст.190 КК України на майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 3956631), яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із встановленням заборони на відчуження, розпорядження майном.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1