Справа № 601/2226/18
Провадження №1-кп/601/50/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року м. Кременець
Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Кременецького районного суду Тернопільської області кримінальне провадження № 0000460 від 16.09.2018 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 в режимі відеоконференцзв`язку,
ВСТАНОВИВ:
З обвинувального акта вбачається, що 16 вересня 2018 року приблизно о 18 годині у ОСОБА_3 , який перебував неподалік місця проживання ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_2 , виник протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізовуючи свій протиправний умисел, перебуваючи у вищевказаному місці та вказаний час, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наблизився до ОСОБА_6 , після чого наніс гострим предметом, який тримав у правій руці по обличчі з правої сторони останнього. Від вказаного удару ОСОБА_6 впав на коліна, прикриваючи обличчя руками. Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 декілька ударів ногами по тулубі останнього.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження із короткочасним розладом здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто в умисному завданні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника ОСОБА_5 і просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч. 1 ст.49 КК України вказавши, що з дня вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення минуло понад чотири роки, обвинувачений не ухилявся від досудового розслідування і суду.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку, що вказане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Закон України про кримінальну відповідальність обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили кримінальні правопорушення. Зокрема, у ст.49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані у ч.1 ст.49 КК України залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення); протягом цих строків особа не вчинила нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості (ч.3 ст.49 КК України); особа не ухилялася від досудового розслідування або суду (ч.2 ст.49 КК України); законом не встановлено обмеження чи заборони щодо застосування давності до вчиненого особою кримінального правопорушення (ч.4 і ч.5 ст. 49 КК України).
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно ж до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст.49 КК України, за дотримання визначених згідно з приписами частин 2-5 вказаної статті умов для такого звільнення та наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого на звільнення є обов`язком суду.
Зазначені вище нормативні положення спрямовані на реалізацію вимог засади змагальності сторін, згідно з якими суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст. 22 КПК України), а також - засади диспозитивності, за якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК (ч.1 ст.26 КПК України).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення вчинене 16 вересня 2018 року. Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України. Санкція вказаної частини статті передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, відповідно до чинної ст.12 КК України у редакції Закону від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, віднесено до кримінальних проступків.
Чинні положення п.2 ч.1 ст.49 КК України передбачають, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волів на строк не більше двох років.
Інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення мало місце 16 вересня 2018 року, тобто з дня його вчинення минуло понад три роки. У даному випадку строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності закінчилися, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Прокурором не надано суду даних про зупинення або переривання перебігу давності.
Сукупність зазначеного свідчить про наявність передбачених законом підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
На підставі ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 49 КК України, керуючись підпунктом 1 п. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288, КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити.
Кримінальне провадження за № 0000460 від 16.09.2018 про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України - закрити на підставі п. 2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, звільнивши ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом семи діб з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 13 год 50 хв 16.11.2022.

Головуюча