Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/998/23
Номер провадження 1-кс/948/52/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника третіх осіб ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах третіх осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000386 від 16.10.2023р.

відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України в судовому засіданні 12.04.2023р. проголошено вступну та резолютивну частини ухвали

в с т а н о в и в :

Суть клопотання, яке розглядається

07.04.2023р. до суду надійшло вказане клопотання, яке обґрунтоване тим, що 01.12.2022р. слідчим суддею Машівського районного суду було постановлено ухвалу у справі № 948/71/22 про часткове задоволення клопотання начальника Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_9 і накладення арешту на транспортні засоби та свідоцтва про їх реєстрацію.

Власники майна не були присутні під час розгляду клопотання, а їх представник ознайомився з матеріалами лише 03.04.2023р., а тому вважає, що арешт майна підлягає скасуванню.

По-перше, в матеріалах справи наявний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якому зазначено, що підставою внесення відомостей є усне повідомлення, тоді як відомості про самого заявника відсутні. Якщо припустити, що заява була анонімною, тоді вона не реєструється, і лише при перевірці відомостей, може бути зареєстрована на підставі рапорту працівника поліції. Відсутність відомостей про потерпілого та розміру шкоди може свідчити про відсутність самого об`єкту кримінального правопорушення.

По-друге, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про потерпілого чи власника земельної ділянки, а тому відсутня добровільна згода власника земельної ділянки на проведення огляду, що суперечить ст. 233 КПК України. Оскільки докази подання клопотання про «легалізацію» обшуку відсутні, а відтак всі здобуті докази є недопустимими.

По-третє, всі копії документів не посвідчені належним чином, зокрема без зазначення ПІБ, посади особи та дати. Крім цього, копія протоколу огляду є наскільки низької якості, що об`єктивно неможливо дослідити її зміст та надати оцінку. Також до матеріалів клопотання долучені пояснення осіб, які не можуть бути в розумінні ст. 95 КПК України джерелом доказів.

По-четверте, стороною обвинувачення пропущено строк на звернення із клопотанням, оскільки огляд було проведено 16.10.2022р., тому клопотання слід було подати наступного робочого дня 17.10.2022р., в той час відповідно до ухвали суду від 21.10.2022р. клопотання надійшло лише 19.10.2022р., що не було взято до уваги слідчим суддею при постановленні ухвали.

По-п`яте, прокурором не було усунено недоліки клопотання встановлені судом під час первинного звернення, оскільки після повернення клопотання прокурору від 21.10.2022р. станом на 08.11.2022р. вказане клопотання до суду не надходило. Прокурором надані відомості про повторне направлення клопотання кур`єрсько-поштовим сервісом, але всупереч правил надання послуг зв`язку не надано відповідного розрахункового документа (касового чеку, розрахункової квитанції тощо), який би свідчив про пересилання саме поштового відправлення в якому знаходилось клопотання. Крім цього, саме відправлення надійшло лише 15.11.2022р. майже через місяць від дати нібито відправки, а відтак це дає підстави сумніватися в дотриманні прокурором строку визначеного ухвалою суду від 21.10.2022р.

Крім цього, прокурором не були усунені недоліки, не були зазначені власники всіх транспортних засобів та не були надані документи на один візок та обидва комбайни, не встановлено їх власників, не надані документи про власника соняшнику та його кількість, не надано документів про потерпілу особу, не забезпечено участь власників при розгляді клопотання.

У зв`язку з наведеним, представник третіх осіб просить скасувати арешт тимчасово вилученого майна за ухвалою слідчого судді від 01.12.2022р.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні представник третіх осіб клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, водночас повідомив, що у даному провадженні слідчим прийняте рішення про закриття кримінального провадження 29.12.2022р, але надати постанову не має змоги, оскільки начальник слідства перебуває у відрядженні.

Встановлені судом обставини, з посиланням на докази та мотиви суду

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадження Машівського районного суду перебувало дві справи за клопотанням прокурора про арешт тимчасово вилученого майна.

Зі справи № 948/740/22 вбачається, що вперше клопотання надійшло до суду 19.10.2022р., здане на пошту 17.10.2022р. та ухвалою слідчого судді від 21.10.2022р. повернуте прокурору для усунення недоліків.

За повідомленням Машівського районного суду від 08.11.2022р. клопотання начальника Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_9 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000386 від 16.10.2023р. за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України за ухвалою суду від 21.10.2022р. повернуто прокурору для усунення недоліків і станом на 08.11.2022р. до суду не надходило (а.с.9).

Після усунення недоліків клопотання надійшло до суду 15.11.2022р., відправлено 21.10.2022р., при розгляді якого слідчим суддею Машівського районного суду від 01.12.2022р. прийняте рішення про його часткове задоволення, надано оцінку доводам прокурора, накладено арешт на транспортні засоби та свідоцтва про їх реєстрацію, відмовлено в накладенні арешту на посвідчення водіїв.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, законодавцем фактично визначені дві підстави для скасування арешту майна після його застосування за ухвалою слідчого судді, зокрема: 1) якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба; 2) арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання не містить доводів про скасування арешту майна за наявності підстав, які б свідчили, що потреба у арешті майна відпала.

Як видно зі змісту клопотання адвокат фактично не погоджується з діями слідчого судді при накладенні арешту на майно у зв`язку з чим просить його скасувати, зокрема: 1) незгода з витягом з ЄРДР, з урахуванням якого слідчий суддя дійшов висновку, про законність проведеного розслідування; 2) недопустимість поданих доказів, у зв`язку з відсутністю рішення про надання дозволу на проведення огляду; 3) недопустимість доказів у зв`язку з їх неналежним посвідченням та долучення документу пояснення, яке не є джерелом доказів відповідно до ст. 95 КПК; 4) пропуск строку звернення з клопотанням чого не було взято до уваги слідчим суддею; 5) не усунення недоліків клопотання, і як наслідків прийняття слідчим суддею рішення без урахування цих обставин.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005). Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Отже, враховуючи те, що рішення слідчого судді від 01.12.2022р. ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, яким надана оцінка, вони підтверджені доданими доказами, а відтак підстави вважати, що арешт на майно накладено необґрунтовано відсутні.

Будь-які інші нові доводи, які не були враховані або яким не була надана оцінка слідчим суддею суду не надані.

Водночас, незгода представника третіх осіб з рішенням слідчого судді при наданні оцінки викладеним у клопотанні доводам, не позбавляє права на його апеляційне оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України

ухвалив:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах третіх осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000386 від 16.10.2023р. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 08 год 15 хв 14 квітня 2023 року

Слідчий суддя ОСОБА_1