Справа № 369/2123/23
Провадження №1-кс/369/445/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської областi ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 08.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна -,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 08.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна, в якому прокурор просив накласти арешт на речові докази, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , видане Центр 5082, які поміщено до спец. пакету № WAR 1161919, що вилучені 08.02.2023 з 07 годині 50 хвилин по 08 годину 10 хвилин в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Подане клопотання прокурор мотивує тим, що в провадженні сектору дізнання ВП №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000018 від 08.02.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

08.02.2023 до чергової частини Фастівського районного управління поліції надійшло повідомлення з лінії "102" від працівника поліції про те, що 08.02.2023 о приблизно о 07 годині 46 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 пред`явив працівнику поліції посвідчення водія № НОМЕР_1 на власне ім`я з явними ознаками підробки. (ЄО № 397 від 08.02.2023)

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального проступку, з 07 години 50 хвилин по 08 годину 10 хвилин 08.02.2023 проведено огляд місця події, за результатами якого, в присутності двох понятих у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , видане Центр 5082, яке оглянуто та поміщено до спец.пакету № WAR 1161919.

08.02.2023 року вилучене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000018 від 08.02.2023.

З урахуванням того, що вказані речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, на підставі ст. 98 КПК України визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

У зв`язку з викладеним прокурор просить накласти арешт на перераховані вище речі, з метою збереження останніх як речових доказів у даному кримінальному провадженні, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на зазначені речі та предмети задля запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, відчуження.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити його у повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що в провадженні сектору дізнання ВП №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000018 від 08.02.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.

Витягом з кримінального провадження № 0000018 підтверджується факт внесення 08.02.2023 року до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме відносно того, що 08.02.2023 до чергової частини Фастівського районного управління поліції надійшло повідомлення з лінії "102" від працівника поліції про те, що 08.02.2023 о приблизно о 07 годині 46 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 пред`явив працівнику поліції посвідчення водія № НОМЕР_1 на власне ім`я з явними ознаками підробки. (ЄО № 397 від 08.02.2023)

Відповідно до змісту протоколу огляду місця події, з 07 години 50 хвилин по 08 годину 10 хвилин 08.02.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 проведено огляд місця події, за результатами якого, в присутності двох понятих у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , видане Центр 5082, яке оглянуто та поміщено до спец.пакету № WAR 1161919.

08.02.2023 вилучене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000018 від 08.02.2023 року.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів необхідність накладення арешту на вилучене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на речові докази, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , видане Центр 5082, які поміщено до спец. пакету № WAR 1161919, що вилучені 08.02.2023 року з 07 годині 50 хвилин по 08 годину 10 хвилин в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1