27.02.2023 Справа №363/624/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000210 від 06.11.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Київа, з вищою освітою, працюючого балетмейстером-постановником Ансабля пісні і танцю Збройних Сил України, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним.

Судом встановлено, 06 листопада 2022 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_4 керував належним йому, технічно справним автомобілем марки «Ford Fiesta» реєстраційний номер НОМЕР_1 та у темну пору доби здійснював рух в лівій смузі для руху по проїзній частині вул. Свято-Покровської зі сторони с. Старі Петрівці в напрямку м. Вишгород в с. Нові Петрівці, Вишгородського району, Київської області. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.2 та дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_4 , діючи необережно - проявляючи злочинну недбалість, в порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого , водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, будучи неуважним, належним чином не стежачи за дорожньою обстановкою, не впевнившись, що на нерегульованому пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода або небезпека, не зменшив швидкість руху, аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого виїхав на нерегульований пішохідний перехід, розташований в районі будинку №220 по вул. Свято-Покровській у с. Нові Петрівці, Вишгородського району, Київської області та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїжджу частину вул. Свято-Покровська по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо, відносно напрямку руху транспортного засобу. Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелома правої великогомілкової кістки, забійної рани правої гомілки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення; перелома проксимального кінця правої плечової кістки; перелома правої малогомілкової кістки в проксимальній третині; перелома 4-9-го ребер праворуч, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки для повного зрощення вищезазначених переломів потрібен строк понад 21 добу; забійних ран підборіддя, носо-губного трикутника, правого надпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6, але не більше 21 дня та садна лоба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6

30.01.2023 року між підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 та прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 на укладання угоди про визнання винуватості із підозрюваним.

Згідно даної угоди прокурор Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, щиро кається у вчиненому, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій. Узгоджене покарання за ч. 2 ст. 286КК України у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття основного покарання у вигляді появлення волі з іспитовим строком.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

В підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду і призначити узгоджену міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, підтвердив фактичні обставини кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому, добровільно, без примусу і погроз підписав угоду. Погоджується на узгоджену міру покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття основного покарання у вигляді появлення волі з іспитовим строком.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому засіданні підтвердила, що ОСОБА_4 в її присутності беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, щиро кається у вчиненому, добровільно, без примусу і погроз підписав угоду. Добровільно відшкодував шкоду потерпілому. Просила затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.

Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо тяжкого злочину.

Суд встановив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто в порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .

Суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ні суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працевлаштований балетмейстером-постановником в Ансамблі Збройних Сил України, за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, є волонтером, має відзнаку Міністерства Оборони України медаль «За сприяння Збройним Силам України», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб його вчинення з необережності, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне і повне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, які обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення, відсутність зі сторони потерпілої матеріальних претензій до ОСОБА_4 , дійшов висновку про призначення покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 обрано у виді особистого зобов`язання, який діє до 10.03.2023 року.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні в порядку ст. ст. 122, 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 30 січня 2023 року між прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років розбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: автомобіль FORD FIESTA, реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз у сумі в сумі 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 60 копійок стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироку законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1