Справа № 459/1752/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/36/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 17 листопада 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.4 ст. 358 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.; за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Звільнено ОСОБА_7 від покарання за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, відповідно до ч.5 ст. 74 КК України.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Згідно вироку суду, 24 серпня 2016 року працівниками Управління патрульної поліції у Львівській області відносно ОСОБА_7 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 30 листопада 2000 року. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, постановою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 26 вересня 2016 року у справі №459/2523/16, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Згідно п.20 Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року - особам, позбавленим права керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу 3 цього пункту. Згідно повідомлення Територіального сервісного центру МВС №4646 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області від 10 червня 2022 року, посвідчення водія ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 , було вилучене та, оскільки водій не звертався за його поверненням, воно було знищене 27 грудня 2020 року. Посвідчення водія серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 не видавалося. В подальшому, ОСОБА_7 приблизно в кінці 2016 року, точної дати не встановлено, маючи протиправний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами після його позбавлення у встановленому законом порядку, виступив пособником у вчинені підробки водійського посвідчення на своє ім`я з метою його пред`явлення під час керування транспортними засобами, а саме надав невстановленій слідством особі персональні дані про себе та власне фотозображення в цифровій формі, що були використані для підробки посвідчення водія НОМЕР_2 з категоріями «В,С1,С,D1,D,BE,C1E,CE» від 10 червня 2014 року на ім`я ОСОБА_7 , нібито виданого ДАІ № 8002 та отримав такий документ, завідомо усвідомлюючи підробленість вказаного документу, чим вчинив пособництво у підробленні офіційного документа.

В подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи свою протиправну діяльність, після отримання посвідчення водія серії НОМЕР_2 з категоріями «В,С1,С,D1,D,BE,C1E,CE» від 10 червня 2014 року, 06 червня 2022 року близько 14 год., керуючи автомобілем марки «Dodge Grand Caravan», номерний знак НОМЕР_3 , під час руху по вул. Б. Хмельницького, 37 у м. Червонограді, Червоноградського району, Львівської області, був зупинений працівниками ВРПП Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області за порушення Правил дорожнього руху України та вимогу працівників поліції подав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10 червня 2014 року достовірно знаючи, що у встановленому законом порядку такого документу він не отримував, тобто використав завідомо підроблений документ.

В апеляційній скарзі заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 вважає, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що не дотримавшись встановленого законодавством порядку звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд першої інстанції застосував норму закону України про кримінальну відповідальність, яка не підлягала застосуванню (ч.5 ст. 74 КК України), та не застосував норму, яка підлягала застосуванню (ст. 49 КК України).

Акцентує, що у судовому засіданні встановлено, що на час розгляду провадження минули строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, у зв`язку з цим, обвинувачений ОСОБА_7 просив звільнити його від кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення.

Наголошує, що суд у вироку констатував, що оскільки строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України сплив, кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, звертає увагу на те, що місцевим судом, за наявності позиції обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності, в порушення вимог п.1 ч.2 ст. 284, ч.3 ст. 285, ч.ч.1, 4 ст. 286, ч.3 ст. 288 КПК України щодо роз`яснення обвинуваченому порядку та наслідків такого звільнення, за наявності відповідних підстав, не винесено процесуальне рішення ухвалу про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження в частині обвинувачення за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, натомість, постановлено вирок, яким ОСОБА_7 призначено покарання за ч.5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та звільнено його від цього покарання на підставі ч.5 ст. 74 КК України.

Просить змінити вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 17 листопада 2022 року, виключити з резолютивної частини покликання про визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, та призначення йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а також звільнення ОСОБА_7 від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, відповідно до ч.5 ст. 74 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Постановити ухвалу, якою на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, а кримінальне провадження в цій частині закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_7 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Відтак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію.

Разом з тим, п.п.3, 4 ч.1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, та застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Так, вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 17 листопада 2022 року ОСОБА_7 , зокрема, засуджено за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України до штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та звільнено останнього від такого на підставі ч.5 ст. 74 КК України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, на час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції минули строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, у зв`язку з чим в судовому засіданні захисником адвокатом ОСОБА_9 було заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

В такому випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності здійснюється в порядку, передбаченому ст. 284 КПК України.

Процесуальні аспекти звільнення від кримінальної відповідальності визначені у ст.ст. 285-289 КПК України. Зокрема, ч.2 ст. 285 КПК України зобов`язує суд роз`яснити особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, право на таке звільнення.

Однак, як вірно зазначено прокурором у апеляційній скарзі, суд першої інстанції, встановивши матеріально-правові підстави і умови для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження у цій частині, не дотримався вимог законодавства щодо роз`яснення обвинуваченому порядку та наслідків такого звільнення і щодо форми викладення судового рішення, постановивши при цьому не ухвалу, а вирок, згідно якого ОСОБА_7 призначено покарання за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України і звільнено його від цього покарання на підставі ч.5 ст. 74 КК України.

Наведеному місцевий суд не дав належної правової оцінки та допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

А відтак, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення з цього приводу.

Таким чином, вирок суду підлягає зміні, а кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України закриттю у зв`язку із звільненням останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 17 листопада 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 змінити.

В частині визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, та призначення йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а також звільнення ОСОБА_7 від покарання за вчинення даного кримінального правопорушення, на підставі ч.5 ст. 74 КК України скасувати.

На підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, а кримінальне провадження в цій частині закрити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4