ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/4008/22 Справа № 208/4977/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинскьа Дніпропетровської області від 19 жовтня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання засудженої про її умовно-дострокове звільнення,

за участю:

прокурора ОСОБА_7

в режимі відеоконференції:

засудженої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинскьа Дніпропетровської області від 19 жовтня 2022 року в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про її умовно-дострокове звільнення відмовлено.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції виходив з того, що засуджена ОСОБА_6 за час відбуття покарання характеризується посередньо, порушувала режим утримання, за що мала 1 дисциплінарне стягнення за порушення правил відбуття покарання, яке на день розгляду справи знято та погашено за плином часу, заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці до засудженої не застосовувались, що у своїй сукупності вказує на те, що ОСОБА_6 не довела своє виправлення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджена просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову, якою її клопотання задовольнити у повному обсязі та звільнити її від відбуття покарання умовно-достроково.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що вона закінчила ПТУ за фахом кухар, зайняла перше місце на конкурсі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в 2019 році. Здійснює догляд за клумбою з першого дня перебування в колонії. Неодноразово приймала участь у різноманітних конкурсах. Допомагала доглядати жінок похилого віку у нерухомому стані, які знаходяться у її відділенні. Також, з грудня 2021 року по березень 2022 року здійснювала прибирання у відділ соціальної допомоги, в клубі, мила посуд на кухні.

Вказує, що робила всі можливі дії, щоб привернути увагу адміністрації колонії та отримати хоча б одне заохочення, однак заохочень не має. За таких обставин, вважає, що готова до правослухняної поведінки та своїм ставлення до виконання покладених на неї обов`язків довела виправлення.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджена ОСОБА_6 підтримала подану нею апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі, просила її задовольнити, ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про її умовно-дострокове звільнення.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, вважав ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою у зв`язку з чим, просив апеляційний суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі, а тому, на думку апеляційного суду, рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, виходячи з наступного.

Відмовляючи в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженій ОСОБА_6 суд першої інстанції виходив з того, що за час відбуття покарання остання характеризується посередньо, не працевлаштована у зв`язку з досягненням пенсійного віку, за час відбуття покарання має 1 стягнення, яке погашено за плином часу, заохочення до неї не застосовувались, а тому суд дійшов до висновку, що засуджена ОСОБА_6 не довела свого виправлення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд, оскільки, як видно з характеристики на засуджену, ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, невідбута частина покарання складає більше 1 року 10 місяців, за весь час відбуття покарання має стягнення за порушення режиму утримання, яке погашено за плином часу, не працевлаштована у зв`язку з досягненням пенсійного віку, заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці до засудженої не застосовувались.

Посилання засудженої на ту обставину, що вона завжди своєчасно та у повному обсязі виконує роботи з благоустрою, допомагає іншим засудженим, приймає участь у різноманітних конкурсах, проявляє соціально-корисну активність, апеляційний суд хоча і бере до уваги, однак дані обставини не свідчать про те, що засуджена довела своє виправлення та готова до правослухняної поведінки. Більше того, виконання робіт з благоустрою та дотримання вимог режиму утримання є обов`язком засудженої, відповідно до положень КВК України.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України, засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання є встановлення судом факту, що особа довела своє виправлення. У даному випадку, колегія суддів вважає, що позитивні зміни у поведінці засудженої хоча і відбулись, про що свідчить відсутність дисциплінарних стягнень за тривалий час, однак, на даний час, колегія суддів приходить до висновку про те, що засуджена лише стала на шлях виправлення, однак своєю поведінкою та ставленням до праці не довела його, що вказує на передчасність заявленого клопотання.

З огляду на викладене, апеляційна скарга засудженої має бути залишена без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 415, 416 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинскьа Дніпропетровської області від 19 жовтня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про її умовно-дострокове звільнення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 О ОСОБА_8 Н ОСОБА_9