Справа № 175/518/23
Провадження № 1-кп/175/30/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000638 від 18.12.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого директором в ТОВ «ТД РТД», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.12.2022 року, приблизно о 12-30 год., ОСОБА_4 , перебував на території паркувального майданчику «ТЦ Епіцентр», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Бабенко, 25, де в ході спілкування з раніше невідомим йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , між ними виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з приводу паркування автомобілів, в ході якого у ОСОБА_4 раптово виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6

17.12.2022 року, у вищевказаний час, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, розуміючи, що перед ним особа похилого віку, руками зжатими у кулаки наніс не менше трьох ударів в область голови потерпілому ОСОБА_6 , від отримання яких останній втратив рівновагу та впав на землю. В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку II ступеню, субдурального згустку в лівій скроневій ділянці, перелому лівої скроневої кістки з переходом на основу черепа, перелому виличної кістки зліва, забійної садни лобної ділянки, нейросенсорної приглухуватості зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя.

Крім того, 17.12.2022 року, приблизно о 12-30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на території паркувального майданчику «ТЦ Епіцентр», який розташований за адресою Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Бабенко, 25, де у нього стався словесний конфлікт з ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з приводу паркування автомобілів, та після завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , у ОСОБА_4 раптово виник умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Так, ОСОБА_4 розуміючи, що знаходиться в громадському місці, діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та в очевидному ігноруванні існуючих в суспільстві правил поведінки, моральності та добропристойності, що супроводжувались особливою зухвалістю, став вчиняти хуліганські дії у відношенні ОСОБА_7 , яка намагалась допомогти ОСОБА_6 ..

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на скоєння хуліганських дій, протиставляючи себе суспільству та виявляючи зневагу до існуючих у ньому правил і норм поведінки, стоячи обличчям до ОСОБА_7 наніс їй рукою зжатою в кулак один удар в область обличчя. В результаті чого, ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу зі зміщенням, забій м`яких тканин обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а також кримінальний проступок передбачений ч.1 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

03.02.2023 року між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 та ч.1 ст.296 КК України, погодився на призначення йому узгодженого покарання.

Відповідно до Угоди про визнання винуватості від 03.02.2023 року сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 ..

В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, обвинувачений беззастережно визнав свою вину.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В даному випадку наявні письмові згоди потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесено до категорії тяжких злочинів, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України відноситься до кримінальних проступків.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, відповідно до ст.ст. 473, 476 КПК України, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 ..

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням узгодженого покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 6 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Відповідно до матеріалів, які характеризують особу, ОСОБА_4 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання та роботи, за яким характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких підстав, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, та кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України - хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, у зв`язку з чим йому необхідне призначити узгоджене покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.296 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі і у зв`язку із досягненням домовленості про звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 76 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Також, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження, який було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Так, ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 року обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 148860,00 грн..

Згідно довідки начальника ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» №4/5-20797 від 20.12.2022 року, ОСОБА_4 звільнено з під варти 20.12.2022 року, у зв`язку із внесенням застави в розмірі 148860,00 грн..

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави останнім не був порушений, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді застави та покладені обов`язки на ОСОБА_4 підлягають скасуванню, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю - ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 374,468, 469, 473-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 03.02.2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000638 від 18.12.2022 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 296 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 2 (два) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок спливу іспитового строку обчислювати з дати постановлення вироку.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_4 у вигляді застави з покладеними обов`язками - скасувати.

Заставу визначену ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 року у розмірі 148860,00 грн., внесену 20.12.2022 року за обвинуваченого ОСОБА_4 - заставодавцем ОСОБА_8 , повернути останній, відповідно до ст. 182 КПК України.

Речові докази: оптичний диск DVD-RV диск білого кольору 4,38 GB із записом паркувального майданчика «ТЦ Епіцентр» - продовжувати зберігати в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений протягом тридцяти діб до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Головуючий суддя ОСОБА_1