Справа № 727/2792/23
Провадження № 1-кп/727/249/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі: Головуючого, судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення:

- прокурора ОСОБА_3

- потерпілого ОСОБА_4

сторони захисту:

- обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці кримінальне провадження № №0000527 від 10.02.2023року відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше судимого, а саме: - 11.08.2022р. Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 185 КК України з призначеним штрафом у розмірі 17000 гривень, - обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 20.12.2022 о 17 годині 00 хвилин, будучи працівником приватного науково-виробничого підприємства «ВРЕМЯ», що займається постачанням, реалізацією кабельної та різноманітної електротехнічної продукції, зустрівся з ОСОБА_4 ., який повідомив про необхідність купівлі генератора марки «Hundai HHY 3000SI» для власного використання. В свою чергу, ОСОБА_5 обдумавши пропозицію ОСОБА_4 та маючи намір незаконно збагатитись за рахунок коштів потерпілого ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, шляхом обману та зловживаючи довірою ОСОБА_4 не маючи наміру виконувати усний договір про закупівлю генератора марки «Hundai HHY 3000SI», умисно з корисливих мотивів переслідуючи мету заволодіння чужим майном, надав ОСОБА_4 власний номер карткового рахунку № НОМЕР_1 , для внесення передоплати в сумі 27000 гривень у закупівлі генератора марки «Hundai HHY 3000SI». У подальшому, 21.12.2022 о 11 годині 14 хвилин, ОСОБА_4 , не усвідомлюючи неправомірні дії ОСОБА_5 у невиконанні усного договору та думаючи, що замовляє генератор марки «Hundai HHY 3000SI» у приватного науково-виробничого підприємства «ВРЕМЯ», перерахував з власного особового рахунку відкритого в Першому Українському Міжнародному банку НОМЕР_2 (картковий рахунок № НОМЕР_3 ) на особовий рахунок НОМЕР_4 (картковий рахунок НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_5 , кошти в сумі 27000 гривень, як передоплату у закупівлі генератора марки «Hundai HHY 3000SI», при цьому, не маючи наміру повідомляти про вказане замовлення підприємство, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив особистого незаконного збагачення, повторно, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_4 у сумі 27000 грн, які отримав на власний особовий рахунок НОМЕР_4 (картковий рахунок НОМЕР_1 ), якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_4 на вище вказану суму.

В судовому засіданні, потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідно заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення укладеної і підписаної між потерпілим та обвинуваченим 28.03.2023 року.

При розгляді вищенаведеної угоди, в порядку вимог ст. 474 КПК України, встановлено, що угода між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України на умовах того, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за обставин наведених вище; розкаявся у скоєному кримінальному правопорушенні; шкоду завдану злочином в повному обсязі потерпілому відшкодував, про що свідчить в матеріалах справи розписка.

Обвинувачений ОСОБА_5 в засіданні визнав вину за пред`явленим йому обвинуваченням, щиро розкаявся та надав покази, що дійсно він, для особистого збагачення, увійшовши в довіру до потерпілого, заволодів його грошовими коштами у сумі 27000 гривень, які отримав на особовий рахунок; при цьому наміру за договір про закупівлю генератора марки «Hundai HHY 3000SI» і його передачі ОСОБА_4 він не мав; кошти йому потрібні були для власних цілей. Пояснив, що шкоду завдану злочином, потерпілому відшкодував та попросив в нього пробачення, запевнив суд, що подібного не повториться і не заперечував,що на момент вчинення злочину, він штраф за попереднім вироком суду не був сплачений.

Сторони угоди погодились із кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України та узгодили до призначення покарання ОСОБА_5 у виді 2-х років позбавлення волі та на підставі вимог ст. 75 КК України про звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням.

На момент підписання 28.03.2023р. угоди про примирення, потерпілий та обвинувачений розуміли наслідки укладення такої угоди, згідно ст.473 КПК України, підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено і в засіданні та підтверджено сторонами угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_4 погодився із тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення його до кримінальної відповідальності за вказане вище кримінальне правопорушення (крім випадку невиконання обвинуваченим умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

В засіданні, також було установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання ним угоди від 09.09.2021 року про примирення (ст.476 КПК України), потерпілий ОСОБА_4 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, звернутися до суду із клопотанням про скасування вироку і вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання ним угоди від 28.03.2023 року є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 - 1 КК України.

В засіданні, потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 підтвердили факт примирення між собою, просили затвердити укладену між ними угоду та призначити погоджене сторонами угоди обвинуваченому покарання.

Прокурор ОСОБА_6 в засіданні не заперечувала проти кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 190 ч. 2 КК України та узгодженої сторонами угоди і наведеної вище міри покарання, вважаючи, що міра покарання визначена в межах санкції наведено норми закону, з урахуванням особи обвинуваченого.

Судом крім наведеного також з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; з`ясовано у потерпілого, що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищенаведеного злочину, за пред`явленим йому обвинуваченням - ч.2 ст. 190 КК України, визнав повністю, розкаявся у вчиненому; збитки завдані злочином повністю потерпілому відшкодував; потерпілим претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не заявлено, що вбачається з дослідженої судом розписки.

Судом установлено, що укладення 28.03.2023 року, угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що фактично сторонами угоди було підтверджено в засіданні.

Також, встановлено, що угода про примирення між потерпілим і обвинуваченим від 28.03.2023 року відповідає вимогам закону та змісту в рамках ст. 471 КПК України. Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, суд вірно кваліфікує за ст. 190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно і вважає, що вона не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України віднесено до категорії злочинів не тяжкого злочину, досліджені матеріали кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого, а саме що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на момент ухвалення вироку, ОСОБА_5 сплатив штраф за призначеним йому покарання вироком від 11.08. 2022 року Шевченківського районного суду м. Чернівці, відшкодував шкоду потерпілому, відсутність претензій матеріальної морального характеру з боку потерпілого; сприяв органу слідства в розкритті злочину, не працює, на обліку в психіатричній лікарні не перебуває, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується задовільно, на утриманні має неповнолітню дитину (а.с.67-86).

Обставинами, що в силу вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні та відшкодування потерпілому завданої злочином матеріальної шкоди. Обставин, що згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі узгодженої 28.03.2023 року сторонами угоди міри покарання суд вважає, що її слід призначити ОСОБА_5 покарання з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину, його особи, що буде відповідати принципу необхідності і достатності для його виправлення, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, якою визначено, що «…кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, відповідно закону, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення...».

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Процесуальні витрати в рамках кримінального провадження відсутні. Речові докази підлягають вирішенню в порядку вимог ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 337, 345, 350 468, 471, 473- 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 28.03.2023 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим за ст. 190 ч.2 КК України ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України та призначити йому за даною нормою закону, покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання із випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки згідно пунктів 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також обов`язку визначеного п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: - за постановами слідчого від 15.02.2023 року - банківську пластикову картку № НОМЕР_3 , належну потерпілому ОСОБА_4 і передану йому на зберігання - повернути за належністю (а.с. 19 кпр т.2)

Речові докази: - за постановами слідчого від 11.03.2023 року - диск ДВД - Р з відео записами камер відеоспостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження (а.с.к.п 40 т.2);

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: засудженим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; стороною обвинувачення - прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1