Справа № 930/664/23
№1-кс/930/277/23

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2023 року

Слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові клопотання слідчого СВ відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000102 від 04 березня 2023 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Немирівського районного суду звернувся слідчий СВ відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , із клопотанням, яке погоджене з прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000102 від 04 березня 2023 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, мотивуючи його тим, що 04.03.2023 до чергової частини ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт ПОГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана полії ОСОБА_5 про те, що в ході розгляду ним повідомлення журналу єдиного обліку № 1095 від 03.03.2023, встановлено, що під час розгляду усного звернення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , остання повідомила про факт ухилення від призову на військову службу під час мобілізації її чоловіком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 .

04.03.2023 по даному факту внесено відомості до ЄРДР за № 0000102 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

23.03.2023 о 11:00 годині слідчим СВ ВП № 5 проведено огляд предмету в кабінеті № 14 СПД № 1 ВП № 5, що в м. Іллінці по вул. М. Кривоноса, 10, Іллінецької ТГ, Вінницького району, Вінницької області, де присутня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_3 , добровільно видала медичну картку амбулаторного хворого, без номерну, на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку вилучено.

Як вказала ОСОБА_8 що дана ката амбулаторного хворого є підроблена, яку вона використала для отримання висновку ЛКК з метою надання його ОСОБА_7 для подальшого ухилення останнього від військової служби під час мобілізації.

Вилучена медичну картку амбулаторного хворого, без номерну, на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000102 та залишено на зберігання в матеріали даного кримінального провадження.

Також вказаний речовий доказ в подальшому стане предметом експертних досліджень.

Слідчий СВ Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання а його відсутності, подане клопотання підтримує та просить його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання слідчого здійснювався у відсутність осіб у володінні і користуванні, яких знаходились вищевказані речі, з метою усунення можливостей їх приховування та знищення, а також забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Суд, беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав для накладення арешту на речові докази, вказані в клопотанні слідчого, з метою збереження їх як речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети, що були об`єктом протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи, що слідчим у своєму клопотанні доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також, з урахуванням того, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме зберегло на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак клопотання в цій частині підлягає до задоволення.

Не підлягає задоволенню клопотання в частині вимог щодо визначення місця його зберігання, оскільки визначення місця знаходження речового доказу є повноваженням слідчого (дізнавача), а не слідчого судді, до того ж місце зберігання речового доказу вже визначено постановою слідчого від 23.03.2023 про визнаня предметів речовими доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 98, 107, 110, 131, 132, 167, 170-173, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на медичну карту амбулаторного хворого, без номерну, на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку виявлено та вилучено 23.03.2023 о 11:00 годині під час огляду предмету в кабінеті № 14 СПД № 1 ВП № 5, що в м. Іллінці по вул. М. Кривоноса, 10, Іллінецької ТГ, Вінницького району, Вінницької області, де була присутня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_3 , яка й добровільно видала дану карту з метою забезпечення збереження вказаного речового доказу, шляхом накладення заборони на його використання та розпорядження.

Зберігання арештованого майна здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення слідчим (дізнавачем) відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів після її оголошення, а особами, які не були при її оголошенні протягом п`яти днів після отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1