Провадження № 1-кс/344/4848/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у межах кримінального провадження, внесеного 25.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підвербівці Тлумацького району Івано-Франківської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого оперуповноваженим відділом розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУ НП в Івано-Франківській області, раніше несудимого,

- за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.28 ч. 2 ст. 162, ч.1 ст.28 ч.2 ст.365 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Старший слідчий звернувся з даним клопотанням, в обґрунтування якого зазначає, що п`ятим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 25.05.2022, у якому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області № 366 о/с від 16.11.2020 призначений на посаду оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Наказом Національної поліції України №716/ос від 04.07.2020 ОСОБА_4 присвоєно спеціальне звання лейтенант поліції.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу, а відповідно до пункту 1 примітки до статті 364 КК України, є представником влади службовою особою.

ОСОБА_4 займаючи посаду, пов`язану із здійсненням функцій представника влади, діючи умисно, використовуючи свої службові повноваження, всупереч інтересам служби, діючи в групі із ОСОБА_7 , 26.04.2022 без дозволу володільця та передбачених законом повноважень, вчинив незаконне проникнення до житла ОСОБА_8 та умисні, протиправні дії, які явно виходять за межі наданих йому владних повноважень, які супроводжувались насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 діями за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у центральній частині міста Івано-Франківська разом із ОСОБА_7 26.04.2022, близько 23:00 години, отримали телефонний дзвінок від ОСОБА_12 , яка є родичкою дівчини ОСОБА_4 , про те, що із квартири АДРЕСА_2 чути голосну музику та шум.

Отримавши дзвінок ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , всупереч вимогам наказу Міністерства внутрішніх справ №100 від 08.02.2019, незважаючи на те, що припинення адміністративних правопорушень, складання протоколів та постанов про їх вчинення не входить в коло їх прав та обов`язків, відповідно до затверджених посадових інструкцій, не повідомивши за номером «102» про факт отримання усного повідомлення про порушення громадського порядку, приблизно о 23:30 годині 26.04.2022 прибули до квартири АДРЕСА_2 .

Перебуваючи перед вхідними дверима квартири АДРЕСА_2 , працівники правоохоронного органу ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не маючи на це достатніх приводів та підстав почали інтенсивно стукати у двері та дзвонити у дзвінок, намагаючись притрапити всередину. В цей час у них виник спільний злочинний умисел на незаконне проникнення до вищевказаної квартири.

Реалізовуючи спільний із ОСОБА_7 злочинний умисел, спрямований на порушення недоторканості житла, почувши, що замок дверей відкрився із внутрішньої сторони, ОСОБА_4 , близько 23 год. 30 хв 26.04.2022, усвідомлюючи відсутність підстав для проникнення у житло особи, визначених статтею 38 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 3 ст. 233 Кримінального процесуального кодексу України, не дочекавшись відкриття дверей та не отримавши добровільної згоди особи, яка володіє цим житлом, силою смикнув за ручку дверей, відкривши їх на себе, після чого плечем відштовхнув ОСОБА_8 , яка стояла за дверима, та незаконно зайшов до приміщення квартири

АДРЕСА_2 за ним, усвідомлюючи протиправність своїх і ОСОБА_4 дій, розуміючи відсутність підстав для проникнення у житло та відсутність добровільної згоди особи, яка володіє цим житлом у квартиру АДРЕСА_2 зайшов і ОСОБА_7 , завершивши у такий спосіб вчинення злочину.

Незаконно проникнувши всередину квартири АДРЕСА_2 , працівники Національної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 встановили, що у квартирі, окрім ОСОБА_8 на кухні перебувають ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , в той час, як ОСОБА_7 контролював дії осіб, які перебували у квартирі, незаконно провів огляд кімнат на першому та другому поверхах квартири на предмет наявності у них інших людей, окрім тих, які перебували на кухні.

Будь-які документи за результатами проникнення до житла

ОСОБА_8 та проведення у ньому огляду ОСОБА_4 та

ОСОБА_7 не складались.

В результаті умисних, протиправних дій працівників Національної поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_7 було порушено недоторканість житла та конституційні права ОСОБА_8 , а також проведено незаконний огляд квартири АДРЕСА_2 .

Незаконно приникнувши у квартиру АДРЕСА_2 у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник спільний умисел на вчинення дій, якій явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, спрямованих на демонстрацію присутнім своєї удаваної переваги над ними за рахунок фізичної підготовки та статусу працівника поліції, а також на образу їхньої гідності задля утвердження власного авторитету шляхом застосування до них насильства, болісних і таких, що ображають особисту гідність потерпілих, дій.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , приблизно о 23:30 годині 26.04.2022, спільно із ОСОБА_7 , перебуваючи у коридорі квартири АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що в обстановці, що склалась, підстави для застосування зброї виникнути не можуть, в порушення вимог статті 46 Закону України «Про Національну поліцію», безпідставно взяли до рук закріплену за ними табельну вогнепальну зброю, привели її у бойову готовність та, націлюючи її на присутніх, погрожуючи, таким чином її застосуванням, увірвались на кухню квартири, де в той час сиділи ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Зайшовши на кухню квартири, працівники Національної поліції з спеціальними званнями лейтенант поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 представились працівниками управління карного розшуку, після чого, тримаючи зброю у руках та націлюючи її почергово на присутніх, наказали їм покласти мобільні телефони та руки на стіл.

В подальшому, ОСОБА_4 , будучи службовою особою правоохоронного органу, переслідуючи спільний із ОСОБА_7 умисел, направлений на перевищення влади та службових повноважень, а саме на умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, з метою завдання фізичного ОСОБА_13 та ОСОБА_9 та образи особистої гідності потерпілих, бажаючи продемонструвати присутнім свою удавану перевагу за рахунок фізичного стану та статусу працівника поліції, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи вимоги ст. ст. 18, 29, 42, 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію», заздалегідь не попередивши ОСОБА_11 та ОСОБА_9 про застосування до них фізичної сили, не висунувши для виконання будь-якоїзаконної вимоги поліцейського, безпідставно перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 жодного опору чи непокори не чинять та не будуть чинити у зв`язку із наявністю в руках ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зброї, без будь-яких законних підстав, не врахувавши обставин конкретної ситуації, зокрема відсутності в діях потерпілих будь-якої фізичної непокори, опору, застосовував до ОСОБА_11 та ОСОБА_9 фізичний вплив (силу) нанісши кожному із них по одному удару долонею руки по обличчю, від чого потерпілі відчули сильний фізичний біль.

В той час ОСОБА_7 з метою реалізації спільного умислу, спрямованого на перевищення влади та службових повноважень, підійшов до ОСОБА_10 та наказав останньому принести свої документи, які посвідчують його особу. При цьому, коли ОСОБА_10 з метою виконання вимоги працівника Національної поліції ОСОБА_7 встав з крісла, останній, в порушення вимог ст. ст. 18, 29, 42, 43, 45 Закону України «Про Національну поліцію», приставив йому до спини дуло пістолета, погрожуючи таким чином застосуванням насильства, та вивів його у коридор.

Перебуваючи у коридорі квартири АДРЕСА_2 , під час того як ОСОБА_10 намагався дістати із куртки, свої документи, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи вимоги ст. ст. 18, 29, 42, 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію», заздалегідь не попередивши ОСОБА_10 про застосування до нього фізичної сили, не висунувши для виконання будь-якої законної вимоги поліцейського, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 жодного опору чи непокори не чинить та не буде чинити у зв`язку із тим, що на нього націлена зброя, без будь-яких законних підстав, за відсутності в діях потерпілого ОСОБА_10 будь-якої фізичної непокори, опору, застосовував до нього фізичний вплив (силу) нанісши йому удар долонею руки по щоці, від чого він відчув сильний фізичний біль.

Після повернення ОСОБА_10 та ОСОБА_7 до кухні, останній почав з`ясовувати у нього, чому він не служить в армії. Почувши, що ОСОБА_10 має право на відстрочку від призову у зв`язку із хворобою коліна, лейтенант поліції ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати спільний із ОСОБА_4 умисел, спрямований на перевищення влади та службових повноважень, усвідомлюючи, що він вчиняє дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, демонструючи свою удавану перевагу над ОСОБА_10 задля утвердження власного авторитету, без будь-яких для того підстав, притиснув ОСОБА_10 лівим передпліччям до стіни, після чого взяв із столу, який стояв поряд, порожню пляшку від шампанського у праву руку та замахнувся нею на хворе коліно ОСОБА_10 , таким чином погрожуючи йому застосуванням насильства.

В подальшому, продовжуючи спільний із ОСОБА_4 умисел, спрямований на перевищення влади та службових повноважень, усвідомлюючи, що вчиняє дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень як працівника правоохоронного органу, усвідомлюючи, що в приміщенні кухні перебуває особа протилежної статі ОСОБА_8 , примусив ОСОБА_10 зняти штани та почав фотографувати на особистий мобільний телефон наявні на його тілі татуювання, чим образив особисту гідність ОСОБА_10 . Окрім того, лейтенант поліції ОСОБА_7 , продовжуючи ображати особисту гідність ОСОБА_10 , кепкуючи з довжини його волосся, звернувшись до ОСОБА_8 наказав принести бритву для того щоб поголити йому голову, що ОСОБА_8 робити відмовилась.

В свою чергу лейтенант поліції ОСОБА_4 , не припиняючи своїх злочинних дій, явно перевищуючи свої службові повноваження, діючи умисно, без надання законної вказівки про припинення будь-яких протиправних дій, чи висловлення законних вимог, попередження вголос про застосування фізичної сили, з метою завдання фізичного болю та образи особистої гідності потерпілого, застосував стосовно ОСОБА_11 насильство, яке виразилось нанесенні ще одного сильного удару долонею руки по обличчю останнього, від чого він відчув сильний фізичний біль.

На завершення своїх протиправних дій, ОСОБА_7 , прямуючи до виходу із квартири, продовжуючи спільний із ОСОБА_4 злочинний умисел, безпідставно з метою утвердження власного авторитету, в порушення вимог ст. ст. 18, 29, 42, 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію» наніс один удар долонею по обличчю ОСОБА_9 , від чого останній відчув сильний фізичний біль, похитнувся та збив зі столу у кухні скляний стакан, який від падіння на підлогу кухні розбився.

Протиправні дії працівників Національної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 супроводжувались ненормативною лексикою, погрозами застосування насильства, виклику спец призначенців у випадку наявності шуму з квартири в подальшому.

Вищезазначені протиправні насильницькі дії працівників Національної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 явно виходять за межі наданих їм законом прав та повноважень, вчинені ними умисно, безпідставно і завдали потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 фізичного болю та є такими, що ображають їхню особисту гідність.

07.11.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28 ч.2 ст. 162, ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 365 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у позбавлення волі на строк від двох до п`яти років та тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінкипідозрюваного ОСОБА_4 , запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді застави.

У ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор в судовому засіданні підтримав дане клопотання, просить його задоволити, оскільки підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати потерпілих на свідків.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечив щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави. При цьому зазначив про необґрунтованість підозри. Також просив врахувати характеризуючи особу підозрюваного дані, наявність постійного місця проживання і місця роботи, та визначити мінімальний розмір застави передбачений для даної категорії злочинів.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника. Зазначив, що отримує середньомісячну заробітну плату у розмірі 15 000 грн., а також інші доплати.

Дослідивши матеріали, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважаю, що клопотання слід задоволити.

07.11.2022 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28 ч.2 ст. 162, ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 365 КК України, у кримінальному провадженні внесеного 25.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002.

Можлива причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому дій підтверджується матеріалами, доданими до клопотання, а також доказами, зібраними в кримінальному провадженні, а саме: протоколом огляду місця події від 03.06.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.06.2022; протоколом допиту свідка та потерпілого ОСОБА_10 від 13.06.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 14.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 30.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 06.09.2022; протоколом огляду компакт-дисків від 31.10.2022; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 30.09.2022; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 30.09.2022; протоколами проведення слідчого експерименту від 17.10.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 02.11.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 02.11.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 02.11.2022; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 02.11.2022, іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності (ч. 2 ст. 182 КПК України).

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у позбавлення волі на строк від двох до п`яти років та тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.28 ч. 2 ст. 162, ч.1 ст.28 ч.2 ст. 365 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати усвідомлюючи неминучість покарання, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, слідчий суддя враховує особу підозрюваного, а саме молодий вік, те, що працює на посаді оперуповноваженим відділом розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку ГУ НП в Івано-Франківській області з листопада 2020 року, в службі в органах поліції з серпня 2016 року, позитивну характеристики за місцем роботи від 08.11.2022, його заробітну плату за період з січня 2022 року по жовтень 2022 року, розмір якої складає 415 736, 15 грн. ( довідка про доходи).

Частина 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під час розгляду даного клопотання, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини та вимоги ч.4 ст.182 КПК України, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З урахуванням обстави скоєння злочину та враховуючи характеризуючи дані особи підозрюваного, його майнового та сімейного стану, наявність постійного місця проживання та місця роботи, відсутність судимостей, клопотання слід задоволити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на нього додаткових обов`язків, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження та не буде завідомо непомірним.

Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Підвербівці Тлумацького району Івано-Франківської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265). ОСОБА_4

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та, у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки на строк до 07 січня 2023 року включно, в межах строку досудового розслідування;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими : ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 07 січня 2023 року включно, та підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 09 листопада 2022 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_16