ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023 смт Тиврів 145/530/23

1-кп/145/125/2023

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 01.07.2022, щодо обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м.Гнівань Тиврівського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 03.10.2022 Тиврівським районним судом Вінницької області за ст.329-2 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

встановив:

Відповідно до рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.12.2018 ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 28.02.2018, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів, маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ігноруючи зазначене рішення суду та ухиляючись від його виконання, у період часу з 01.02.2018 по 01.05.2019, з 01.07.2019 по 01.11.2019, з 01.05.2020 по 01.05.2021, з 01.07.2021 по 01.02.2023 аліменти не сплачував і на даний час не сплатив, чим порушив та продовжує порушувати право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток, що передбачено ст. 51 Конституції України.

Незважаючи на вимоги рішення суду, ОСОБА_3 , маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини, будучи офіційно працевлаштованим у ТОВ «Гніванський гранітний кар`єр» з 11.08.2020 по 01.09.2020 та з 08.04.2021 по 21.05.2021, де отримав дохід в загальній сумі 20 886, 19 грн, а також маючи доходи від тимчасових заробітків, аліменти за вищевказані періоди не сплатив, про отримані доходи та про зміну місця роботи державного виконавця не повідомляв, в пошуках роботи у центр зайнятості не звертався, на облік як безробітний не ставав, що призвело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 54 800 грн 69 коп., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_6 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.164 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Також до обвинувального акту долучена письмова заява законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до якої вона згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, дані про особу обвинуваченого, позитивно характеризується за місцем проживання.

Враховуючи усе викладене вище, на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченому покарання у виді арешту.

Вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 03.10.2022 ОСОБА_3 засуджено за ст.389-2 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі.

На виконання даного вироку ОСОБА_3 затриманий 21.02.2023.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, а тому при призначенні остаточного покарання ОСОБА_3 суд застосовує вимоги та правила, передбачені ст.ст.71, 72 КК України.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлено. Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись статтями 368-371, 373-374, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання - 2 (два) місяця арешту.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України частково приєднати ОСОБА_3 невідбуте покарання, призначене вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 03 жовтня 2022 року за ст.389-2 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення вироку.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_7