Ухвала

Іменем України

08 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 757/283/22-к

провадження № 51-1823 км 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5,

прокурора ОСОБА_6,

захисників ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 квітня 2022 року про закриття апеляційного провадження у кримінальному провадженні № 0000212 щодо ОСОБА_1 за його підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України,

встановив:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 січня 2022 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 та продовжено строк застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб, у межах строку досудового розслідування.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисники ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , подали апеляційну скаргу, у якій ставили питання про скасування зазначеної ухвали та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 квітня 2022 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 закрито у зв`язку з відмовою підозрюваного ОСОБА_1 від апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою апеляційного суду, захисник ОСОБА_15, діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , подав касаційну скаргу, в якій ставив питання про скасування вказаної ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник вказував, що ухвала апеляційного суду є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам ст. 370 КПК України. Наголошував, що ухвала апеляційного суду про закриття апеляційного провадження суперечить усталеній судовій практиці та правовому висновку об`єднаної палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 22 лютого 2021 року у справі № 481/1754/18 (провадження № 51-1579 кмо 20), оскільки відповідно до зазначеного висновку право відмовитися від апеляційної скарги, поданої в інтересах підозрюваного, належить виключно тій особі, яка її подала, тобто захиснику. Незважаючи на це, суд апеляційної інстанції надав перевагу саме відмові підозрюваного ОСОБА_1 від апеляційної скарги, яку він не подавав, не розглянув таку апеляційну скаргу по суті та ухвалив рішення, яке не передбачене вимогами ст. 407 КПК України, чим порушив у тому числі й положення ст. 419 КПК України. Крім того, зауважував, що відповідно до протоколу затримання ОСОБА_1 був затриманий 14 квітня 2022 року, тоді як захист отримав доступ до підозрюваного лише 12 травня 2022 року, що дає підстави для обґрунтованих сумнівів у добровільності написання ОСОБА_1 відмови від апеляційної скарги, поданої його захисниками. Однак суд апеляційної інстанції не перевірив достовірність та добровільність написання такого клопотання, а питання про етапування самого підозрюваного ОСОБА_1 до зали судових засідань не вирішив, посилаючись на відмову останнього від участі під час апеляційного розгляду. Таким чином вважає, що безпідставно закривши апеляційне провадження за апеляційною скаргою сторони захисту, апеляційний суд позбавив ОСОБА_1 права на справедливий суд, чим грубо порушив його основоположне право, гарантоване ст. 6 Європейської конвенції з прав людини. Стверджував, що оскаржувана ухвала апеляційного суду перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, оскільки створює умови для піддання особи необґрунтованому процесуальному примусу та по суті є доказом застосування неналежної правової процедури. На переконання захисту, оскаржувана ухвала підриває основні засади судочинства в Україні, а також свідчить про порушення процесуального закону судом апеляційної інстанції, який має повноваження перевіряти законність рішень слідчих суддів як єдиного органу судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. З огляду на правову аналогію та враховуючи такі загальні засади кримінального провадження як законність та верховенство права, які застосовуються з огляду на практику ЄСПЛ, вважав ухвалу суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження такою, що підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позицію захисників ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які просили задовольнити касаційну скаргу, прокурора ОСОБА_6, який заперечував щодо задоволення касаційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 підлягає закриттю з наступних підстав.

Так, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний розгляд справи, та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Главою 32 КПК України закріплено основні вимоги щодо провадження в суді касаційної інстанції.

Положення ст. 424 КПК України визначають судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 6 ст. 399 КПК України ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом касаційного оскарження у даному випадку є ухвала Київського апеляційного суду від 29 квітня 2022 року, якою закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, поданою в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , у зв`язку з його відмовою від такої апеляційної скарги.

Однак зі змісту касаційної скарги та матеріалів провадження не встановлено будь-яких даних про те, що закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді щодо вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб перешкоджало подальшому вирішенню питання щодо зміни чи продовження запобіжного заходу або в цілому перешкоджає подальшому кримінальному провадженню відносно ОСОБА_1 за його підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Якщо після відкриття касаційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за касаційною скаргою на рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, суд касаційної інстанції має постановити ухвалу про закриття касаційного провадження.

Цей висновок ґрунтується на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на касаційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення апеляційного суду підлягають перегляду в касаційному порядку. Саме тому касаційна скарга на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відкрите (розпочате) касаційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України.

Аналогічний підхід був застосований Великою Палатою Верховного Суду, яка вважала за необхідне закрити касаційне провадження, відкрите за скаргою на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (постанова від 23 січня 2019 року у справі № 738/1482/16-к).

Таким чином касаційна скарга захисника ОСОБА_7 із зазначених у ній підстав не може бути предметом касаційного оскарження, оскільки з урахуванням вищевикладеного подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, а тому касаційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю.

Керуючись статтями 424, 441 КПК України, Суд

постановив:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_15 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 квітня 2022 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4