У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 Куценко ОСОБА_2 Кушнірової ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, раніше судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2022 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 06.02.2023 із забороною цілодобово залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

На підозрюваного покладено обов`язки: прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади сій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який у разі визнання винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Провить врахувати, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, так як не проживає з матір`ю за постійним місцем проживання, яка виїхала за межі України. Окрім того, ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується негативно, раніше не одноразово судимий.

Апелянт вважає, що судом не надо належної оцінки тому, що ОСОБА_6 після вчинення кримінального правопорушення з місця вчинення злочину зник. Вважає, що зазначене дає підстави вважати, що обрання іншого менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання ним своїх процесуальних обов`язків .

Окрім того, звертає увагу на те, що ОСОБА_8 знає місце роботи свідка у кримінальному правопорушенні ОСОБА_9 , що на думку прокурора дає обгрунтовані підстави допускати можливий вплив підозріваного на свідка, з метою часткової зміни показань для уникнення кримінальної відповідальності останнім.

Встановлені слідчим суддею обставини.

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 , погодженого з процесуальним керівником прокурором ОСОБА_5 , про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

СВ ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №, 0001377 внесеного 09.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.4 ст.186 КК України.

09.12.2022 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначила, що прокурором не доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Зазначає, що запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце мешкання.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити клопотання слідчого та обрати у відношенні підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив таке.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані, сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Як передбачено ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону.

Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюється, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині і констатує, що слідчий суддя дійшов вірного висновку, що на даному етапі досудового розслідування підозра його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України є обґрунтованою.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, не працює.

З огляду на вищенаведене та обставини кримінального правопорушення, відомості про особу підозрюваного, суд вважає правильними висновки слідчого судді про доведеність прокурором ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку, що ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, можливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки зазначені ризики є незначними.

Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає, співпрацює з органом досудового розслідування.

На думку суду, слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_6 правильно застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і саме цей вид запобіжного заходу відносно підозрюваного. є достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак і для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 ч.3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 О ОСОБА_11 Т ОСОБА_12