КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , та накладено арешт із забороною відчуження майна, яке належить на праві власності підозрюваному - ОСОБА_5 , а саме:

-квартиру (загальною площею (кв.м): 68.5, житлова площа (кв.м): 41.7), розташованою за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельнуділянку з кадастровим номером НОМЕР_5 (площею (га): 0.0569), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

-житловийбудинок (загальна площа (кв.м): 95,3, площа земельної ділянки (кв.м): 555), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

-транспортний засіб - автомобіля CHEVROLET, VIN: НОМЕР_1 з д.н.з. НОМЕР_2 , 2007 року випуску;

-транспортний засіб - автомобіля CHEVROLET TRACKER, VIN: НОМЕР_3 , з д.н.з. НОМЕР_4 , 2014 року випуску.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що 26 жовтня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, а 09 грудня 2022 року представником потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_10 подано цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням на суму 4 000 000,00 грн., відтак наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, власник майн ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2022 року, ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт на майно.

Щодо строку апеляційного оскарження, апелянт зазначає, що лише 19 січня 2023 року ОСОБА_5 стало відомо, що на його майно ухвалою слідчого судді накладено арешт.

ОСОБА_5 вважає вказану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

Посилається на те, що в ухвалі слідчого судді відсутні посилання на докази, які підтверджували би суму завданої шкоди, а сума у 4 мільйони гривень не обґрунтована взагалі жодним чином.

Крім того, вказує, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 не вживав будь - яких заходів, скерованих на відчуження майна, на яке накладено арешт та враховуючи той факт, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження вже здійснюється понад два роки.

Також власника майна, звертає увагу суду на те, що він офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток, усе своє життя офіційно був працевлаштований, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Стверджує, що передбачених законом підстав для арешту майна немає.

В судове засідання власник майна та його представник не з`явились, подали клопотання про розгляд поданої апеляційної скарги без їх участі, прокурор в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року, з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, слід поновити, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005152 від 22 грудня 2020 року за підозрою ОСОБА_11 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

26 жовтня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, а 09 грудня 2022 року представником потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_10 подано цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням на суму 4 000 000,00 грн.

26 грудня 2022 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м.Києва з клопотанням про накладення арешту із забороною відчуження майна, яке належить на праві власності підозрюваному - ОСОБА_5 , а саме:

-квартиру (загальною площею (кв.м): 68.5, житлова площа (кв.м): 41.7), розташованою за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельнуділянку з кадастровим номером НОМЕР_5 (площею (га): 0.0569), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

-житловийбудинок (загальна площа (кв.м): 95,3, площа земельної ділянки (кв.м): 555), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

-транспортний засіб - автомобіля CHEVROLET, VIN: НОМЕР_1 з д.н.з. НОМЕР_2 , 2007 року випуску;

-транспортний засіб - автомобіля CHEVROLET TRACKER, VIN: НОМЕР_3 , з д.н.з. НОМЕР_4 , 2014 року випуску.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року задоволено вказане клопотання слідчого та накладено арешт із забороною відчуження майна, яке належить на праві власності підозрюваному - ОСОБА_5 .

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на такі обставини.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на вказане майно, що належить ОСОБА_5 перевірялись судом першої інстанції, досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

З урахуванням цього, слідчий суддя, всупереч твердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1, 6 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно.

Слідчий суддя врахував, що в межах вказаного кримінального провадження 09 грудня 2022 року представником потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_10 подано цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням на суму 4 000 000,00 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що ухвала слідчого судді не містить обґрунтування щодо значення арештованого майна для встановлення обставин кримінального провадження, є необґрунтованими.

Разом з тим, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно належне ОСОБА_5 ,Е, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність, і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доводи апелянта про те, що арешт на вищевказане майно накладено безпідставно, без наявності правових підстав, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, відповідно до вимог ст.ст. 170-173 КПК України.

Посилання апелянта на те, що в ухвалі слідчого судді відсутні посилання на докази, які підтверджували би суму завданої шкоди, а сума у 4 мільйони гривень не обґрунтована взагалі жодним чином, на даній стадії досудового розслідування не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі власник майна, також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити власнику майна ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , погоджене із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , та накладено арешт із забороною відчуження майна, яке належить на праві власності підозрюваному - ОСОБА_5 , згідно переліку вказаного в ухвалі слідчого судді, - залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1250/2023

Єдиний унікальний номер справи - 757/37741/22

Категорія: ст. 171 КПК України

Слідчий суддя у суді першої інстанції - ОСОБА_12

Доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1