Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12.01.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/531/22, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2022 року, задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 (далі - слідчий) у кримінальному провадженні № 0000551, внесеному 10.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Концово, Ужгородського району, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, неодруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей зі слів, у порядку ст. 89 КК України не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 07 грудня 2022 року включно.

З матеріалів клопотання убачається, що 11 жовтня 2022 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий із погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, яке є нетяжким злочином, у разі визнання ОСОБА_7 винуватим за його вчинення, підозрюваному може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Слідчий у клопотанні вказує на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме: існує ймовірність того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; також існує ризик того, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що, з огляду на вказане, дає підстави для висновку про те, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного. При цьому, звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_7 ніде не працює, його репутація є незадовільною, він неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, що свідчить про його легковажне ставлення до відповідальності за вчинені діяння, крім того, підозрюваного засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а саме за ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт. Просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за яке може понести покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 (п`яти) років. Під час розгляду клопотання встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; може вплинути на свідків, які вже встановлені у кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показань на його користь; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. При цьому, слідчий суддя взяв до уваги характеризуючі дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 є працездатним, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його триманню під вартою, не страждає, офіційно не одружений, наявність на утриманні трьох дітей підтверджується виключно з його слів, утримує дітей за рахунок коштів які отримує від держави. Тому, з огляду на вищевказане та враховуючи низку об`єктивних обставин, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання органу досудового розслідування, що застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів у цьому випадку не може запобігти наявним ризикам та досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, тому її слід скасувати. Стверджує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які у клопотанні посилається слідчий, - відсутні. Жодних даних, крім формально вказаних стороною обвинувачення ризиків, слідчому судді не надано. Адвокат ОСОБА_5 звертає увагу на те, що максимальна міра покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком до п`яти років, і у відповідності до ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, тому, має бути розглянути можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. При цьому, стверджує, що слідчим суддею не враховано наявність у його підзахисного міцних соціальних зв`язків, те, що ОСОБА_7 має дружину та чотирьох малолітніх дітей, хворіє на важку хворобу (туберкульоз), що може прогресувати в умовах ізоляції. Просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та захисника, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; від них до початку розгляду апеляційної скарги не надходило заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомостей про поважність причин неявки; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_5 та перекладач ОСОБА_8 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України кримінального правопорушення умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу ( ОСОБА_9 ) легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, що мало місце 10 жовтня 2022 року приблизно о 07 год 20 хв по вул. Концівській, 18 у с. Концово Ужгородського району Закарпатської області. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами) заявою ОСОБА_9 про залучення до провадження як потерпілого, довідкою КНП «Ужгородська МБКЛ», протоколом огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання, показаннями потерпілого та свідків, на підставі яких 10.10.2022 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_7 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про те, що вчинені ОСОБА_7 діяння підпадають під ознаки передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які на даний момент можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний причетний до вчинення кримінального правопорушення. При цьому, береться до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 стороною захисту не оспорюється.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; впливу на свідків, які вже встановлені у кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показань на його користь; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання; вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк до 5 років, та даними про особу підозрюваного раніше неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, офіційно не одружений, не працюючий, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може: вплинути на свідків, які вже встановлені у кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показань на його користь; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам.

Доводи апеляційної скарги про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які у клопотанні посилається слідчий, відсутні, жодних даних, крім формально вказаних стороною обвинувачення ризиків, слідчому судді не надано, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Доводи апеляційної скарги про те, що максимальна міра покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком до п`яти років, і у відповідності до ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, тому, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище визнає такими, що жодним чином не впливають на висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як такі, що жодним чином не впливають на висновки слідчого судді і не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_7 має дружину та чотирьох малолітніх дітей, і хворіє на важку хворобу (туберкульоз), що може прогресувати в умовах ізоляції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку тим фактам, що оскільки ОСОБА_7 офіційно не одружений, то наявність у нього на утриманні дітей випливає лише з його слів, і при цьому під час судового засідання він зазначив, що не працює та утримує цих дітей за рахунок коштів, які отримує з державного бюджету.

Тому, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про відсутність у підозрюваного ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що сторона захисту у суді першої інстанції не посилалась на наявність у ОСОБА_7 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою, і підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою, так як тримання його під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

При цьому, будь-яких даних про незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 не додано і до апеляційної скарги.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, у скоєнні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , поєднані із застосуванням насильства.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті переховуватися від органу досудового розслідування та суду; впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки існують ризики невиконання ним процесуальних обов`язків, зокрема передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід, у тому числі й застава, не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною захисту в апеляційній скарзі не вказується.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2022 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000551, внесеному 10.10.2022 до ЄРДР та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 345 КК України, ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - до 07 грудня 2022 року включно, -_залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: