Справа № 194/323/23
Номер провадження 1-кс/194/62/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2023 року за №0000089 за ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2023 року за №0000089 за ч. 4 ст. 187 КК України.

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що 08.03.2023 року о 22:43 год. до ЧЧ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області зі служби "102" надійшло повідомлення про те, що 08.03.2023 року приблизно о 22:30 годині двоє невідомих чоловіків, знаходячись у буд. АДРЕСА_1 , з застосуванням та погрозою застосування до ОСОБА_6 , та до ОСОБА_7 , фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, з використанням ножа скоїли напад на останніх, та заволоділи належним їм майном, а саме грошовими коштами, золотими виробами, ноутбуком та іншим майном, чим спричинили матеріальну шкоду, сума якої встановлюється. Внаслідок нападу у ОСОБА_6 утворились тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран правого плеча та грудної клітини з права.

09.03.2023 року в період часу з 06-25 години до 06-45 годин працівниками ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП у Дніпропетровській області, невідкладно було проведено огляд місця події з метою збереження майна, та вилучення знарядь вчинення правопорушення, які мають значення для досудового розслідування, а також можуть бути доказами у кримінальному провадженні, іншим способом виявити та вилучити зазначені речі неможливо, а вказані речі мають суттєве значення для досудового розслідування та можуть бути доказами під час судового розгляду. Проведеним оглядом місця події, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено : мобільний телефон марки ZTE Blade A71 модель ZTE A7030 ІМЕІ № НОМЕР_1 та ІМЕІ № НОМЕР_2 , який було поміщено до спеціального пакету з логотипом національної поліції України №WAR 0092148, який є доказом кримінального правопорушення та може належати одному з нападників.

09.03.2023 року слідчим визнано речовим доказом: мобільний телефон марки ZTE Blade A71 модель ZTE A7030 ІМЕІ № НОМЕР_1 та ІМЕІ № НОМЕР_2 , який було поміщено до спеціального пакету з логотипом національної поліції України №WAR 0092148.

Слідчий вказує, що під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке має значення речового доказу, та з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування з обов`язковою забороною розпорядження, користування та відчуження арештованим майном.

Слідчий у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Також, зазначив, що вилучені речі є речовим доказом, а тому вказане майно необхідно арештувати для проведення експертизи.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд клопотання без її участі.

Перевіривши матеріали клопотання, вислухавши прокурора, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що відомості по кримінальному провадженню за №0000089 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 09.03.2023 року, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , за участю власника (користувача) ОСОБА_7 та понятих, було виявлено мобільний телефон марки ZTE Blade A71 модель ZTE A7030 ІМЕІ № НОМЕР_1 та ІМЕІ № НОМЕР_2 , який було поміщено до спеціального пакету з логотипом національної поліції України №WAR 0092148.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів від 09.03.2023 року, мобільний телефон марки ZTE Blade A71 модель ZTE A7030 ІМЕІ № НОМЕР_1 та ІМЕІ № НОМЕР_2 , який було поміщено до спеціального пакету з логотипом національної поліції України №WAR 0092148, було визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

У відповідності з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям речових доказів по розслідуваному кримінальному провадженню, оскільки вилучені речі, зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, та можуть мати відношення до кримінального правопорушення, що з врахуванням можливої необхідності проведення експертиз, свідчить про необхідність накладення арешту на вказане майно.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором в порядку ч. 11 ст. 170 КПК України, доведено обставини, які підтверджують, що у разі незастосування заходу забезпечення у виді заборони або обмеження відчуження, розпорядження та користування майном, на яке посилається в клопотанні слідчий, призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення вказаного у клопотанні майна.

Майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні

Слідчий суддя враховує, що відомості внесенні до ЄРДР за №0000089 від 09.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто на теперішній час досудове розслідування перебуває на початковій стадії і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду слідчого з клопотанням про накладення арешту на майно є цілком обґрунтованим та потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, та завдань арешту майна, які передбачені в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, і тому, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності, вважаю за необхідне клопотання задовольнити та накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Аналізуючи матеріали провадження приходжу до висновку, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Заборона користування, відчуження та розпорядження вказаним майном забезпечить збереження речових доказів.

З огляду на викладене, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності, думки прокурора, слідчий суддя вважає за необхідне у зв`язку з забезпеченням збереження речових доказів та недопустимості приховування або знищення зазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, накласти арешт на мобільний телефон марки ZTE Blade A71 модель ZTE A7030 ІМЕІ № НОМЕР_1 та ІМЕІ № НОМЕР_2 , який було виявлено та вилучено під час огляду місця події 09.03.3023 року, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 94,98,132,170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2023 року за №0000089 за ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів на вилучене 09.03.2023 року в ході проведення огляду місця події, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , майно, шляхом позбавлення права особи його відчуження, розпорядження та користування, а саме: мобільний телефон марки ZTE Blade A71 модель ZTE A7030 ІМЕІ № НОМЕР_1 та ІМЕІ № НОМЕР_2 , який було поміщено до спеціального пакету з логотипом національної поліції України №WAR 0092148.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається прокурору.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1