СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2463/22
Провадження № 1-кп/306/184/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Свалява в залі суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, проживаючого у цивільному шлюбі, має на утриманні двох дітей, непрацюючого, без освіти, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у кримінальному провадженні №0000185 від 05 листопада 2022 року.

За участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника-адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 04 листопада 2022 року близько 13:00 години, знаходячись на земельній ділянці, яка розташована в урочищі "Лани" в с.Солочин, Мукачівського району, Закарпатської області, на грунті особистих неприязних відносин, затіяв сварку з громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, маючи на меті умисно спричинити тілесні ушкодження потерпілому, наніс ОСОБА_7 не менше 4 (чотирьох) ударів ногою, з яких: один удар в область частини голови, два удари у ліву руку, один удар у ліву ногу, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді саден ділянки голови справа, лівої кисті, лівого колінного суглобу.

Згідно висновку експерта № 83/С від 09.11.2022 року та відповідно до наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року "Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" тілесні ушкодження у ОСОБА_7 кваліфікуються за п.2.3.5. як легкі тілесні ушкодження, як такі, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Такими своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

Копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, копії матеріалів кримінальногопровадження №0000185 від 05 листопада 2022 року підозрюваний ОСОБА_5 отримав 20 грудня 2022 року у присутності захисника-адвоката ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2022 року обвинувальний акт для розгляду передано судді ОСОБА_1 .

Підготовче провадження у справі призначено відповідно до ухвали судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 27.12.2022 року.

Судовий розгляд кримінальної справи №306/2463/22 призначено відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 28 березня 2023 року.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав. Суду пояснив, що між ним та потерпілим ОСОБА_7 відбулася сварка. Ударив потерпілого 4 (чотири) рази.

Потерпілий ОСОБА_7 подав до суду письмову заяву (вх.№ 2562 від 28.03.2023 року) про проведення судового засідання у його відсутності. Міру покарання ОСОБА_5 залишає на розсуд суду.

За клопотанням прокурора суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та дослідженням доказів, що характеризують особу підсудного. Наслідки обмеження дослідження фактичних обставин справи сторонам зрозумілі.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України в судовому засіданні доведена.

В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання в межах санкції статті у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні просить врахувати пом`якшуючі покарання обставини та призначити його підзахисному покарання у виді штрафу.

Обвинувачений у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому, більше такого вчиняти не буде.

Відповідно до ст.2 КПК України - завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 22 КПК України - кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження) - це кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків (санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року).

В Україні визнається і діє принцип верховенства права - ст. 8 Конституції України.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК України - кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права (суд ураховує практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права: рішення у справах «Раманаускас проти Литви», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Делькур проти Бельгії», «Худобін проти Росії», "Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства", «Коробов проти України» - критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі злочину є доведеним. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Суд доходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченому ч.1 ст.125 КК України доведена повністю.

Як пом`якшуючі покарання обставини обвинуваченому ОСОБА_5 суд ураховує щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставини обвинуваченому суд не знаходить.

Суд зважає на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільну небезпеку вчиненого, характер вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, наслідки вчинення кримінального правопорушення, враховує дані про особу винуватого: що на диспансерному обліку у лікарів фтизіатра, нарколого та психіатра не перебуває (повідомлення надане медичним директором комунального некомерційного підприємства "Свалявська районна лікарня" Свалявської міської ради від 18.11.2022 року №2144), має на утриманні двох малолітніх дітей , що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (вимога УІЗ ГУНП в Закарпатській області №7247/106/26-2-22 від 18.11.2022 року), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Відповідно до ст. 50 КК України - покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; ст.65 КК України - суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 КК України штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень ч. 2 ст. 53 КК України.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує щире каяття, вимоги ст.50 КК України, ст.65 КК України, те, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Суд доходить переконання, що таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Конституційний Суд України у рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: "Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину".

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз у справі відсутні.

Речові докази у кримінальному провадження відсутні.

Запобіжний захід відносно підсудного ОСОБА_8 - не обирався.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 , 392-393, 484 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГОЛОВУЮЧИЙ - СУДДЯОСОБА_1