Житомирський апеляційний суд
Справа №283/195/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
потерпілого: ОСОБА_8
прокурора: ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000157 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 07 червня 2022 року, якою кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення,

встановила:

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 07 червня 2022 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 03 грудня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України, закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Приймаючи таке рішення, суд дійшов висновку, що потерпілий відмовився від обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України і дане кримінальне правопорушення не пов?язане з домашнім насильством, а тому провадження підлягає закриттю.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить скасувати ухвалу суду про закриття кримінального провадження та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що підставою постановлення судом ухвали про закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України стала його заява про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від приватного обвинувачення та відсутності претензій до обвинуваченого стосовно матеріального та морального характеру, так як шкода, завдана йому проступком була повністю компенсована.

Зазначає, що для надання професійної правової допомоги він не залучав адвоката, сподіваючись на підтримку прокурора як публічного обвинувача у провадженні.

Напередодні підготовчого судового засідання був викликаний дізнавачем та прокурором до прокуратури Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури, де під психологічним тиском адвоката обвинуваченого, дізнавача та прокурора написав заяву про відмову від підтримання обвинувачення в обіцянку від адвоката та обвинуваченого про те, що після вирішення питання про закриття провадження в суді мені будуть виплачені на відшкодовані витрати, пов`язані з лікуванням, втратою працездатності, а також моральну шкоду в загальній сумі 16 тис. грн. Погодившись на обіцянку у присутності прокурора він написав заяву, в якій відмовився від обвинувачення та про відшкодування завданої мені шкоди обвинуваченим.

Вважає, що істотне порушення судом норм процесуального права полягає у тому, що суд під час судового засідання не переконався про добровільність та безумовність його відмови, про те, що заява була написана за відсутності будь-якого тиску з боку обвинувачення, а також не з`ясував, чи дійсно на час постановлення судом ухвали обвинувачений відшкодував завдану шкоду та чи дійсно він, як потерпілий відмовляється від приватного обвинувачення та за таких умов.

Крім того, суд першої інстанції не роз`яснив сторонам прав, обов`язків та наслідків закриття провадження, не з`ясував чи розуміє він наслідки відмови від обвинувачення ОСОБА_10 , у тому числі й щодо неможливості звернення до суду з цих же підстав, отже, передчасно дійшов висновків про наявність передбачених п.7 ч. 1 ст.284 КПК підстав для закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, пояснення потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу, міркування прокурора, який заперечив щодо доводів апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, оскільки потерпілий ОСОБА_8 подав заяву про відмову від обвинувачення, що згідно до положень ч.4 ст.26, п.7 ч.1 ст.284 КПК України є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

З матеріалів кримінального провадження (журнал, відеозапис) вбачається, що потерпілий ОСОБА_8 після підтвердження суду про ознайомлення зі своїми правами, подав суду особисто заяву про відмову від обвинувачення з проханням закрити провадження написану власноручно, при цьому вказав, що шкода обвинуваченим йому компенсована повністю, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_6 він не має, а про тиск зі сторони прокурора, захисника та обвинуваченого він не вказував.

Згідно правових позицій, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 288/1158/16-к, провадження № 13-28кс19), зміст ч.1 ст.477 КПК України у системному зв`язку із ч.4 ст.26 і п.7 ч.1 ст.284 зазначеного Кодексу зводиться до того, що обов`язковою умовою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого як волевиявлення про притягнення винного до кримінальної відповідальності. Подана до правоохоронних органів заява потерпілого є вираженням його ставлення до події злочину, особи, що його вчинила, й обраного способу реагування. Відповідне волевиявлення є свідченням того, що особа, котрій завдано шкоди, звертається до держави з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів шляхом кримінального переслідування винного, не вважаючи належними й достатніми інші способи досягнення цієї мети.

У розумінні наведених положень кримінального процесуального закону під відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальних правопорушеннях, зокрема, передбачених ст.125 КК України, варто розуміти лише беззастережне волевиявлення про не притягнення винного до кримінальної відповідальності і припинення розпочатої процедури його кримінального переслідування.

Відповідна заява є проявом того, що потерпілий не бажає втручання держави у кримінально-правовий конфлікт і обирає альтернативний шлях його вирішення.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року (справа №439/397/17, провадження № 13-66кс18), право на відмову від обвинувачення - це особисте право потерпілого, воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане, в тому числі й суду.

Також враховуючи положення ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Оскільки відмова потерпілого від обвинувачення, у випадках, передбачених .7 ч.1 ст.284 КПК України є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, суд першої інстанції, на думку колегії, прийшов до правильного висновку щодо закриття кримінального провадження.

З наведеного вбачається, що за наявності всіх встановлених законом умов, суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження, яке належним чином мотивував.

Доводи ОСОБА_8 про написання заяви під психологічним тиском дізнавача, прокурора та захисника, а також у зв`язку з обманом обвинуваченим щодо відшкодування шкоди від чого він в послідуючому відмовився, апеляційний суд вважає голослівними та необґрунтованими.

Вказані обставини заперечив прокурор (а.с. 44), захисник ОСОБА_11 вказав, що жодного разу з потерпілим не зустрічався, а обвинувачений пояснив, що відшкодував добровільно потерпілому визначену ним шкоду, однак після прийняття судом рішення про закриття кримінального провадження потерпілий ОСОБА_8 пред`явив йому нову вимогу сплатити більше коштів з чим він не погодився.

Апеляційний суд заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_8 впевнився, в тому, що він розуміє свої права, орієнтується у законодавстві чітко та зрозуміло висловлює свою думку, а тому з врахуванням цих обставин, написання ним власноручно заяви суд де зазначено правові підстави для закриття провадження з обґрунтуванням причин відмови від обвинувачення повне відшкодування шкоди, правових підстав для скасування ухвали суду не знаходить.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не допущено порушень вимог кримінального процесуального закону, які регламентують процедуру закриття кримінального провадження у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, передбаченої п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 07 червня 2022 року, якою кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: