Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1436/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого : ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі під час розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Радомишльського районного суду Житомирської області 10 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України, клопотання прокурора Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

На розгляді Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Радомишльського районного суду Житомирської області 10 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України.

Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області 10 лютого 2023 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше ніж до 11.04.2023 року, включно.

На електронну адресу Житомирського апеляційного суду 06.04.2023 року від прокурора Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Своє клопотання прокурор мотивує тим, що розгляд кримінального провадження наразі триває, та його не можливо завершити до спливу строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Зазначає, що існують ризики, що обвинувачений ОСОБА_7 може ухилитись від покладених на нього процесуальних обов`язків, переховуватись від суду, знищувати, сховати або спотворювати речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати.

Вказує, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та для виконання завдань кримінального провадження, а також те, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, може переховуватись від суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, може знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення необхідно продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в ході апеляційного розгляду підтримала вказане клопотання та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Просили визначити не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час або цілодобовий домашній арешт.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, які стосуються вирішення питання щодо запобіжного заходу, доводи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , а також доводи заперечення сторони захисту, колегія судів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, суд (в тому числі апеляційної інстанції) під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд (в тому числі і апеляційний) зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Положенням ст.199 КПК України прямо передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою стосується як досудового розслідування, під час якого воно подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого воно здійснюється, так і судового провадження. Крім того, під час судового розгляду з`ясування питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою також входить в обов`язки суду, за наявності клопотання прокурора, що передбачено положеннями ст.331 КПК України, як вже зазначалося вище.

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів провадження, продовжений обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою під час постановлення вироку з призначенням покарання у виді 8 років позбавлення волі спливає. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких та передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, вироком суду, який оскаржується йому призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Зазначена обставина свідчить про існування високого ризику переховування ОСОБА_7 від суду, оскільки останній усвідомлюючи можливість призначення реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Крім того, ОСОБА_7 негативно характеризується, проживає без реєстрації, ніде не працює, за час проживання на території Потіївської ОТГ зарекомендував себе з негативної сторони, а тому з метою уникнення покарання, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності переховуватись від суду.

Також наявний ризик впливу обвинуваченим ОСОБА_7 на свідків у кримінальному провадженні, які на разі не допитані в ході розгляду апеляційної скарги, а тому перебуваючи на волі, будучи обізнаним про потерпілого та свідків, знаючи про їх фактичне місце проживання, може незаконно впливати на них шляхом вмовляння, підкупу тощо, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.

Вказані вище обставини дають підстави вважати, що обвинувачений може ухилитися від суду, впливати на потерпілих та свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення, тому наразі існують ризики, передбачені п.п.1, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились або ж відпали, наразі відсутні, тому підстави для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на більш м`який - відсутні, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначеним ризикам.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.199, 331, 405 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04 червня 2023 року включно.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді: