справа № 619/1486/23
провадження № 1-кп/619/100/23
ВИРОК

іменем України

27 березня 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, кримінальне провадження № 0000034 від 05.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харків, українки, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні встановлено, що 31.01.2023, в першій половині дня точного часу в ході проведення дізнання не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого мешкання, розмовляла по телефону зі своїм знайомим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу того щоб забрати його собаку кличка «Лев» з деокупованої території, неподалік м. Бахмут Донецької області.

ОСОБА_5 повідомив їй, що надасть грошові кошти для догляду за собакою, на що у ОСОБА_3 виник прямий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном і переслідуючи корисливий мотив, з метою збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи у складному матеріальному становищі, вирішила, шляхом зловживання довірою, заволодіти чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_5 , погодившись забрати собаку.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, переслідуючи при цьому корисливий мотив, з метою збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, використовуючи довірливі відносини ОСОБА_5 , засновані на знайомстві повідомила останньому неправдиві відомості про те, що витратить зазначені грошові кошти для догляду за собакою.

31.01.2023 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_5 будучи введеним в оману неправдивими відомостями добровільно передав ОСОБА_3 через свого знайомого ОСОБА_6 на її особисту банківську картку «Monobank» НОМЕР_1 , під приводом допомоги для догляду за собакою грошові кошти в сумі 7000 грн. 00 коп, а також передав свою собаку.

В подальшому, ОСОБА_3 заволодівши грошовими коштами ОСОБА_5 , 02.02.2023 перебуваючи поблизу ветеринарною клініки за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, буд. 191 -Д, разом із собакою кличка «Лев», відпустила собаку за якою повинна була доглядати та прогнала від себе, заволодівши грошовими коштами в розмірі 7000 грн. 00 коп. розпорядившись на власні потреби.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 , було спричинено матеріальну шкоду на суму 7000 грн. 00 коп.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Прокурор ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Крім того, до обвинувального акта додано письмову згоду, яка складена за участі захисника ОСОБА_8 , згідно змісту якої, ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Законом №2617-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України. Так, відповідно до ч.1 ст.12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.2 ст.4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч.2 ст.381, ч.1 ст.382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку, її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі №559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18) вказав, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України щире каяття обвинуваченої визнається судом обставиною, яка пом`якшують її покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше не судима, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання обвинуваченій суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинувачену, обставиною, яка пом`якшує покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, обставини справи, ставлення обвинуваченої до вчиненого та вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 190 КК України.

Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді…… позбавлення волі на строк не більше 5-ти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, правильну оцінку скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосовувались.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 від покарання звільнити з іспитовим строком на 1/один/рік.

У відповідності до ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_10 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: лазерний диск, на задній частині якого мається серійний номер: CMDR47G-GFMWM03-0237 A505 білого кольору - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000034 від 05.03.2023.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1