Справа № 361/635/23
Провадження № 1-кс/361/130/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.23 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області клопотання слідчий слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування № 0000211 від 24.01.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ярешки Баришівського району Київської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, раніше судимий: 19.11.2014 Баришівським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст. 104 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на два роки, 24.03.2015 Баришівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на три роки один місяць, 24.08.2015 Баришівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на три роки один місяць, 28.08.2017 Баришівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на три роки три місяці, 14.11.2017 Баришівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на три роки три місяці, 20.10.2021 Баришівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до арешту строком на п`ять місяців, звільнений 21.06.2022 з державної установи Житомирська установа виконання покарань №8 за відбуттям строку арешту;

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 24.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи неодноразово судимим, востаннє 20.10.2021 Баришівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком на п`ять місяців, звільнений 21.06.2022 з державної установи Житомирська установа виконання покарань №8 за відбуттям строку арешту, згідно ст. 89 КК України маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , використовуючи умови воєнного стану, введеного указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, діючи умисно, протиправно, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, підійшов до задньої частини вказаного транспортного засобу, після чого зірвав ривком державний номерний знак НОМЕР_1 , який був встановлений в штатному місці на кришці багажного відділення. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, тримаючи вказаний номерний знак, ОСОБА_4 , обійшов вказаний транспортний засіб, після чого таким же чином, ривком зірвав другий номерний знак НОМЕР_1 , який був встановлений в штатному місці на передньому бампері вказаного автомобілю. Будучи з двома номерними знаками в руках, останній почав відходити від вказаного транспортного засобу, таким чином виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено, з причин, що залежали від його волі, оскільки був виявлений та затриманий користувачем автомобіля - ОСОБА_7 з викраденими номерними знаками.

Згідно довідки Територіального сервісного центру № 3241 від 25.01.2023 №31/10/3241-30 територіальні сервісні центри МВС не надають послуги з видачі дублікатів номерних знаків транспортних засобів, а проводиться перереєстрація транспортного засобу з видачею нових державних номерних знаків та свідоцтва про реєстрацію. Вартість виготовлення державних номерних знаків становить 200 грн. 40 коп., вартість свідоцтва про реєстрацію становить 507 грн. 00 коп., вартість послуги «Реєстрація, перереєстрація транспортних засобів усіх категорій з видачею свідоцтва про реєстрацію та номерних знаків» становить 707 грн. 40 коп.

24.01.2023 об 17 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано в порядку ст. 208 КК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

25.01.2023 об 17 год. 40 хв. ОСОБА_4 згідно ст. ст. 42, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 зможе ухилятися від органу досудового розслідування, прокуратури, суду, оскільки розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, через що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, так як останньому відомі анкетні дані свідків, які він отримав разом з додатками до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 не має постійного джерела заробітку, офіційно не працевлаштований, тому може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідчий вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, так як інші запобіжні заходи не в змозі запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні, та забезпечення належної поведінки підозрюваного.

З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, у зв`язку з чим, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні проти клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід, зазначаючи, що підозра в частині не обґрунтована.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п.5 ч. 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Щодо оголошеної підозри слідчий суддя зазначає, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Суд бере до уваги, що відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно вищезазначених норм національного законодавства та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Обмеження розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування чи продовження без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи в розрізі конкретних обставин кримінального провадження є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України, Белевитський проти Росії ).

Тому, зважаючи на вказане та на вимоги ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, повинен створити необхідні умови для реалізації стороною обвинувачення своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків щодо необхідності довести реальність ризиків, що виправдовують подальше обмеження свободи обвинуваченого, а протилежному випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який, виходячи з сукупності тих ризиків, які були доведені у судовому засіданні.

Суд наголошує на тому, що небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки залежно від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою При цьому необхідно врахувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, в якій він переслідувався за законом, і його міжнародні контакти (п. 33 рішення Європейського суду з прав людини у справі W. проти Швейцарії , від 26.01.1993 р., заява № 14379/88).

З матеріалів клопотання вбачається та в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання.

Прокурором не доведено ризик впливу підозрюваного на потерпілу особу та свідків.

Таким чином, постановляючи ухвалу за наслідками розгляду клопотань, суд приходить до висновку, що прокурором не були доведені ризики впливу на свідків та потерпілу та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Наявний ризик переховування від суду не дає підстав для тримання обвинуваченого під вартою.

Таким ризикам може дієво запобігти інший запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю.

Адекватним та ефективним механізмом у цій справі буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 177, 178, 183, 194, 199, 369 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання - відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 24.03.2023 року за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з місця проживання (населеного пункту АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 , а також свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1