Дата документу 07.12.2022
Справа № 334/4613/22
Провадження № 1-кс/334/1823/22
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

про скасування арешту майна

07 грудня 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001785, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2022 за частиною другою статті 286 КК України,

встановив:

слідчому судді надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , в якому він просить скасувати арешт на транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтовує тим, що 19.10.2022 слідчим суддею задоволено клопотання слідчого ОСОБА_5 та накладено арешт на автомобіль марки Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить підозрюваному ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001785. Арешт на автомобіль накладено з метою забезпечення можливості органу досудового розслідування призначити та провести усі необхідні судові експертизи, оскільки автомобіль зберіг на собі сліди дорожньо-транспортної події. 30.11.2022 слідчий ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за частиною другою статті 286 КК України та повідомив, що на теперішній час у кримінальному провадженні проведені усі необхідні судові експертизи. Зокрема, сторону захисту ознайомлено з висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 25.11.2022 №СЕ-19/108-22/13949-ІТ. Окрім цього, арештований автомобіль зберігається органом досудового розслідування під відкритим небом, внаслідок чого піддається псуванню та втрачає товарну вартість. Також є необхідність підготовки автомобілю до зимового періоду.
Власник майна ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились. Представником подана заява про розгляд клопотання без їх участі.
Слідчий ОСОБА_6 , будучи повідомленим належним чином, в судове засідання не з`явився. Відповідно до частини другої статті 174 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Слідчим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 15.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001785 за частиною другою статті 286 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпровською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області.
15 жовтня 2022 року приблизно о 05.55 годині водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Чарівної від пр. Моторобудівників в напрямку вул. Цитрусової в місті Запоріжжя. В цей час пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в районі буд. 28 по вул. Чарівній здійснював перетин проїзної частини вказаної вулиці, рухаючись зліва-направо за ходом руху водія ОСОБА_3 по нерегульованому пішохідному переході. Під час руху водій ОСОБА_3 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , внаслідок чого останній помер на місці ДТП.
15.10.2022 під час проведення огляду місця події вилучено два черевики, які були одягнені на ОСОБА_7 та автомобіль «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було поміщено на майданчик тимчасового утримання автотранспорту Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.
Постановою про визнання речовими доказами від 15.10.2022 автомобіль «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 та два черевики, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 .
Ухвалою слідчого судді від 19.10.2022 задоволене клопотання слідчого про арешт майна та накладений арешт транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та два черевики, які належать потерпілому ОСОБА_7 , які є тимчасово вилученими та мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 15.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001785 за частиною другою статті 286 КК України, оскільки є речовими доказами, з правом зберігання транспортного засобу на території спеціального майданчику утримання автотранспорту ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 140, з можливістю подальшої передачі на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України власник або володілець майна, , які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.
Власник майна ОСОБА_3 не був присутній у судовому засіданні 19.10.2022 при вирішення слідчим суддею питання про арешт майна.

Відповідно до статті 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Проаналізувавши вищевикладене, можна зробити висновок, що при розгляді клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя наділений повноваженнями лише щодо встановлення обґрунтованості накладення такого арешту та виправданості подальшого застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження.
Згідно з частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, про що зазначено у частині третій статті 170 КПК України.
Автомобіль «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідає критеріям, визначеним частиною першою статті 98 КПК України, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна ОСОБА_3 , оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його втрати, перетворення або іншої передачі майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, слідчий суддя встановив, що арешт транспортного засобу, накладений ухвалою слідчого судді від 19.10.2022, є обґрунтованим.

Також, в теперішній час триває досудове розслідування, оскільки докази зворотного слідчому судді не надані. При цьому, завершення судових експертиз не свідчить про те, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту майна, оскільки, як було зазначено вище, досудове розслідування триває.

Враховуючи те, що арештоване майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а власником майна та його представником не доведено, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
постановив:
у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: