В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002757 від 01.11.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, працюючого медбратом в Опорному закладі освіти Кожанський ліцей-гімназія з початковою школою та дошкільним відділенням, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 31.10.2022, близько 10 год. 44 хв., переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, діючі умисно, погодився на пропозицію ОСОБА_6 , який відбуває покарання в державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35» по вул. В.Симоненка, 16 в м. Біла Церква Київської області, про передачу останньому, в місця позбавлення волі, психотропної речовини - «амфетамін». Після чого, 01.11.2022 близько 12 год. 00 хв., перебуваючи неподалік державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35», ОСОБА_4 , з метою подальшого збуту психотропної речовини «амфетамін» у місця позбавлення волі, у невстановленої досудовим розслідуванням особи (відомості щодо якої внесені в ЄРДР), незаконно придбав психотропну речовину, обіг якого обмежено - «амфетамін», масою 1,062 г, яку у подальшому незаконно зберігав з метою збуту.

Надалі, ОСОБА_4 помістив вищевказану психотропну речовину в 5 поліетиленових пакетиків із зіп-застібками, які в подальшому сховав у пачку з-під цигарок «Марвел», використавши в такий спосіб вищевказану пачку з-під цигарок в якості тайника, яку у подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту у місця позбавлення волі.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут у місця позбавлення волі психотропної речовини «амфетамін», ОСОБА_4 , 01.11.2022, близько 12 год. 45 хв., незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину «амфетамін», масою 1,062 г, зайшов на територію державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35», тим самим збув психотропну речовину в місця позбавлення волі.

Надалі, 01.11.2022, близько 12 год. 51 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на території контрольно-пропускного пункту №2 державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35», був зупинений працівниками установи виконання покарань для подальшої перевірки на предмет зберігання заборонених речей, після чого при огляді працівниками установи вмісту речей належних ОСОБА_4 , було виявлено психотропну речовину «амфетамін» масою 1,062 г, яку останній незаконно придбав, зберігав з метою збуту, а також збув вказану речовину у місця позбавлення волі.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.307 КК України, а саме як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин з метою збуту, а також збут психотропних речовин у місця позбавлення волі.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

15.02.2023 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано в підготовчому судовому засіданні.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, щиро розкаявся, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.1 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 473 КПК України.

Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 3 (три) роки, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки добровільно повідомив про обставини вчинення злочину, відсутність будь-якої шкоди та тяжких наслідків від злочину, оскільки сам збут психотропних речовин по епізоду повинен був проводитися виключно одній особі, яка і спонукала обвинуваченого до вчинення вказаного злочину, а не громадянам, схиляючи їх до вживання наркотиків.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, висловлював жаль з приводу скоєного, критично оцінив свої дії, що, на думку суду, свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається.

Відповідно до ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. Як зазначив в судовому засіданні прокурор така допомога зі сторони обвинуваченого надавалася, оскільки останній детально повідомив про всі обставини вчинення злочину з викриттям осіб, які були йому відомі. Активне сприяння розкриттю злочину є окремою обставиною, що пом`якшує покарання, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК. Тобто передбачені п. 1 ч. 1 ст. 66 КК обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, є альтернативними, незалежними та можуть існувати відокремлено одна від одної.

Також, суд визнає обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого - вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин (складне матеріальне становище, у зв`язку із направленням на військову службу батька - ОСОБА_7 з перших днів війни, який утримував родину, відсутність доходу у обвинуваченого та неможливість працевлаштуватись тривалий час у зв`язку із війною та необхідність проведення термінової операції (ампутації ноги) у рідної тітки ОСОБА_8 у зв`язку із тяжким захворювання).

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд не визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, оскільки така обставина, не є тотожною поняттю «в умовах воєнного стану», місце вчинення злочину не відноситься до районів вогневого ураження, тимчасової окупації чи проходу військ, тобто воєнні дії не проводяться, а тому обвинувачений ОСОБА_4 не мав можливості використати найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи: - вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а також суспільну небезпеку злочинних діянь, яка визначається тим, що незаконні операції з психотропними речовинами та їх неконтрольований обіг спричиняють велику шкоду здоров`ю населення, та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише із застосуванням покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, суд також враховує:

- загальні засади призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості;

- вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер;

- відсутність тяжких наслідків від вчиненого обвинуваченим злочину (сам збут психотропної речовини в одному епізоді проводився виключно одній особі, яка і підбурила обвинуваченого до вчинення вказаного злочину, а не громадянам, схиляючи їх до вживання психотропних речовин, та невелику кількість збутої психотропної речовини);

- поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочину, який не судимий, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду мав належну процесуальну поведінку, визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, надав правдиві свідчення про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які повністю викривають його у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину на стадії досудового розслідування, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, що свідчить про його щире каяття;

- відомості про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом з матір`ю, батько - ОСОБА_7 25.02.2022 направлений на військову службу до в/ч НОМЕР_2 на підставі п.1-4 Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 з перших днів війни, за місцем проживання обвинувачений характеризується виключно з позитивної сторони як ввічливий, доброзичливий, працелюбний та совісний сусід, неодружений, працевлаштований медбратом в Опорному закладі освіти Кожанський ліцей-гімназія з початковою школою та дошкільним відділенням, ), є студентом 2-го курсу факультету гуманітарно-природничої освіти і соціальних технологій в Університеті ОСОБА_9 , в 2017 році здобув освітньо-кваліфікаційний рівень молодший спеціаліст за спеціальністю «Лікувальна справа» в КВНЗ КОР «Макарівський медичний коледж», військовозобов`язаний, тобто має міцні соціальні зв`язки. Згідно з медичною довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 28.11.2022 №1181 обвинувачений за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений не належить до осіб з інвалідністю. Обставиною, яка істотно знижує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень у цьому провадженні, є те, що обвинувачений вчинив злочин внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Згідно з ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Отже, підставами призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, визнані дві групи чинників, які характеризують як вчинений злочин, так і особу винного, та мають враховуватися в їх сукупності, а саме: а) наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, які певним чином характеризують особу винного.

При цьому поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, вище судом наведені пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченого, суд вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів та являються підставою для застосування ст.69 КК України.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин з метою збуту, а також збут психотропних речовин у місця позбавлення волі, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, при цьому суд, не відкидаючи ту обставину, що вчинене кримінальне правопорушення має підвищену суспільну небезпеку та становить велику загрозу здоров`ю населення, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги характер вини ОСОБА_4 , мотив, мету злочину, враховуючи один епізод збуту психотропної речовини злочинної діяльності та обставини його вчинення (внаслідок спонукання особи), кількість збутої психотропної речовини (невеликий розмір) та інші встановлені судом обставини, зокрема щодо особи обвинуваченого, що наведені вище, його молодого віку, наявність міцних соціальних зв`язків, не притягнення раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності, обставини, що пом`якшують відповідальність та відсутність обтяжуючих, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, суд прийшов до переконливого висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з можливістю призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України, також суд вбачає можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування основного та додаткового покарання з випробуванням, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Крім цього суд зазначає, що значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю. При цьому каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства і така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Також стимулюванням правослухняної поведінки ОСОБА_4 є контроль за поведінкою засудженого протягом терміну, визначеного законом для тривалості іспитового строку, а також можливість його направлення для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то уразі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки ст.77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2022 щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 02.01.2023, строк дії якого судом не продовжувався.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судових експертиз: 1887,80 грн (одна тисяча вісімсот вісімдесят вісім гривень 80 копійок) (висновок експерта від 08.11.2022 № СЕ-19/111-22/47924-Д); 1510,24 грн (одна тисяча п`ятсот десять гривень 24 копійки) (висновок експерта від 09.11.2022 № СЕ-19/111-22/47919-НЗПРАП); 1510,24 грн (одна тисяча п`ятсот десять гривень 24 копійки) (висновок експерта від 02.11.2022 № СЕ-19/111-22/47218-НЗПРАП), а всього 4 908,28 грн (чотири тисячі дев`ятсот вісім гривень 28 копійок) документально підтверджені, тому вказані витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.65-67, 69, 75, 76, 77, 307 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 15 лютого 2023 року по кримінальному провадженню №0002757 від 01.11.2022 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням вимог статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

У силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені пп.1,2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч. 1 ст.165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку, тобто з 14 березня 2023 року.

Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за проведення судових експертиз: 1887,80 грн (одну тисячу вісімсот вісімдесят вісім гривень 80 копійок) (висновок експерта від 08.11.2022 № СЕ-19/111-22/47924-Д); 1510,24 грн (одну тисячу п`ятсот десять гривень 24 копійки) (висновок експерта від 09.11.2022 №СЕ-19/111-22/47919-НЗПРАП); 1510,24 грн (одну тисячу п`ятсот десять гривень 24 копійки) (висновок експерта від 02.11.2022 № СЕ-19/111-22/47218-НЗПРАП), а всього 4 908,28 грн (чотири тисячі дев`ятсот вісім гривень 28 копійок)на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0002757:

-мобільний телефон марки «MEIZU» imei-1: НОМЕР_3 ; imei-2: НОМЕР_4 ; з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_5 з мобільним номером НОМЕР_6 , запакований до спец.пакету № WAR0072292, який відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 02.12.2022 та квитанції № 1599 від 21.12.2022 зберігається в камері зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області - знищити;

-оптичний диск з рукописними написами «Відеозаписи з відеокамер ВП № 35 від 01.11.2022» та флеш-накопичувачі марки «San Disk Ultra16 Gb», формату MicroSD, s/n 9493XV8821F, які відповідно до постанови провизнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 14.12.2022 зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон Huawei P smart imei1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 з сім-карткою № НОМЕР_9 , що поміщено до спец.пакету № SUD1127575 та банківські картки: monobank № НОМЕР_10 ; правексБанк № НОМЕР_11 ; ощадбанк № НОМЕР_12 ; приватбанк № НОМЕР_14; НОМЕР_13 , що поміщені до спец.пакету № SUD1127576, які відповідно до постанови про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 01.11.2022, квитанції № 1596 від 21.12.2022 зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області - повернути власнику ОСОБА_4 ;

-пачку з-під цигарок «Marvel», з серветками білого кольору, яка перебуває в паперовому конверті, один поліетиленовий зіп-пакетик, який перебуває в паперовому конверті, які відповідно до постанови провизнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 24.11.2022, квитанції № 1598 від 21.12.2022 зберігаються в камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області - знищити;

-сліди пальців рук з найбільшими розмірами по вісях: 14*16мм, 15*16мм, які залишені великим пальцем правої руки, слід пальців рук з найбільшими розмірами по вісях 16*19мм залишений великим пальцем лівої руки, слід пальця руки з найбільшими розмірами по вісях 17*18мм, залишений великим пальцем правої руки гр. ОСОБА_4 , що перебувають в спец.пакетах №№5325521, 5325522, 5325523, та які відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 21.11.2022, квитанції № 1484 від 22.11.2022 зберігаються у камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області - знищити;

-спец.пакет № 2291166 з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,846 г, який відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 28.11.2022 та квитанції № 1597 від 21.12.2022 зберігається в камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області - знищити;

-спец.пакет № 0041981 з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,216 г, який відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 21.11.2022 та квитанції № 1486 від 22.11.2022 зберігається в камері збереження речових доказі Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1