ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23.03.2023 р., постановлену в кримінальному провадженні №0000061 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 110-2 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23.03.2023 р. задоволено клопотання прокурора відділу Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, яке 17.03.2023 року було вилучено на території МАПП «Порубне» МП «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці Державної митної служби України, в с. Тереблече Чернівецького району Чернівецької області у ОСОБА_7 , а саме на: банкноти, що схожі на грошові кошти у національній валюті України (гривні), загальною сумою 3 371 933 гривень; мобільний телефон марки Applе модель iPhone 11 Pro Max, ІМЕІ НОМЕР_1 ; документи іноземних митних декларацій на 11 арк.; витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання на 1 арк.

Не погоджуючись з вказаним рішенням адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення.

При цьому посилалась на те, що слідчий суддя у рішенні нічого не зазначив про обґрунтованість змісту клопотання прокурора про накладення арешту, клопотання є необґрунтованим і не містить належних, допустимих та достатніх доказів, що вказане майно містить ознаки доказів в розумінні ст. 98 КПК України. Звертає увагу, що слідчим не було ЄУНСС 727/2788/23 провадження №11сс/822/90/23 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_8

названо жодних ознак, які можуть свідчити про те, що це майно має значення доказів в кримінальному провадженні.

Вилучені в ОСОБА_7 кошти мають законне походження і вона має в користуванні офіційні документи, що підтверджують законність походження зазначених коштів, внаслідок продажу майна належного сім`ї її чоловіка.

Вказувала також, що постанова слідчого про визнання речовими доказами не містить

належного опису мобільного телефону, за яким його можливо ідентифікувати, що він є знаряддям злочину. Належним доказом, який би підтверджував наявність у вказаному телефоні яких-небудь інструкцій щодо дій ОСОБА_7 та ОСОБА_9 міг бути лише детальний протокол огляду предмета, однак зазначений протокол не долучався прокурором до клопотання про накладення арешту на майно.

Стверджувала, що протокол допиту ОСОБА_7 в якості свідка від 17.03.2023 р. був складений під психологічним тиском та примусом співробітників УСБУ в Чернівецькій області і не може бути розцінений в якості доказів, оскільки містять неправдиву та перекручену інформацію. Також долучений прокурором лист заступника начальника Управління від 17.02.2023 р. не є процесуальним документом, відповідно до положень КПК України, оскільки містить інформацію, джерело походження якої невідоме. Тобто, зазначена інформація в листі є лише непідтвердженим домислом працівників УСБУ в Чернівецькій області.

Посилалась на те, що прокурором не було надано належних і достатніх доказів, які б виправдовували таке втручання в майнові права ОСОБА_7 та підтверджували виконання завдань кримінального провадження. також не має доказів того, що ОСОБА_7 може вчинити дії спрямовані на приховання чи знищення вилученого у неї майна.

Також вказувала, що слідчий суддя не застосував закон, який підлягав застосуванню, не взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, не навів доводів, що саме стало підставою для задоволення клопотання прокурора, а також вийшов за межі розгляду вказаного клопотання. Слідчим суддею також не було дотримано розумної пропорційності та справедливого балансу між втручанням у майнові права ОСОБА_7 та інтересами суспільства, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 , яка просила задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог апелянта, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, що викладені в скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, СВ УСБУ в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 08.02.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.110-2 КК України, а саме, що невстановлені особи з числа іноземців та громадян України, в тому числі мешканців Чернівецької області, усвідомлюючи та діючи з корисливих мотивів, періодично здійснюють ввезення на територію України через МАПП «Порубне» МП «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці Державної митної служби України, грошових коштів в національній валюті України, викрадених/конфіскованих представниками російської федерації у приватних осіб та захоплених фінансових установ з тимчасово окупованих територій України.

Зокрема встановлено, що до даної протиправної діяльності можуть бути причетні громадяни України, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З протоколу огляду від 17.03.2023 р. вбачається, що в приміщенні, яке розташоване на території МАПП «Порубне» митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці Державної митної служби України, доступ до якого здійснювався на підставі розпорядження та дозволу митного органу, у громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вилучені банкноти, що схожі на грошові кошти у національній валюті України (гривні), загальною сумою 3 371 933 гривні, транспортний засіб марки «Ford» моделі Explorer, номерний знак НОМЕР_2 , мобільний телефон марки Applе модель iPhone 11 Pro Max, ІМЕІ НОМЕР_1 ; документи іноземних митних декларацій на 11 арк.; витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання на 1 арк.

Постановою слідчого від 18.03.2023 року вищевказані предмети були визнані речовими доказами в цьому кримінальному провадженні.

Статтею 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні, у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 170 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено апеляційним судом, вилучені грошові кошти відповідають вимогам, що пред`являються для майна, на яке може бути накладено арешт, а тому є всі підстави для накладення арешту на нього, так як вони є речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України.

Твердження апелянта про те, що вказане вище майно не відповідає критеріям речових доказів, є необґрунтованим та можуть свідчити про довільне трактування останнім змісту ст. 98 КПК України.

Крім того, з протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 17.03.2023 р. вбачається, що в липні 2022 року вона із своїм хлопцем виїхала на територію тимчасово окупованого Криму. Згодом також виїхали до Криму її батьки, які отримали російське громадянство. В січні 2023 року її хлопець ОСОБА_10 , з подачі його родини запропонував їй займатися валютними обмінними операціями, обмінюючи іноземну валюту (долари США) на українські гривні по зниженому курсу, та вивозити отримані гривні на територію материкової України, з метою зворотнього обміну по «ринковому» курсу на долари США. Потім виручену іноземну валюту вона вивозила на територію окупованого Криму. Протягом січня-березня 2023 р. вона здійснила 4 таких поїздки в рамках вказаної схеми з Криму до Чернівців, в загальному здійснивши ввезення на територію України понад 4 млн. гривень.

Вказаний протокол підписаний ОСОБА_7 та її рукою дописано, з моїх слів записано вірно, мною прочитано, доповнення та зауваження відсутні, дата та підпис ОСОБА_7 .

А тому твердження адвоката про те, що вказані свідчення ОСОБА_7 писала під психологічним тиском працівників УСБУ в Чернівецькій області, є голослівними та не знайшли свого підтвердження.

Крім того, зважаючи на те, що санкція ч.4 ст.110-2 КК України, у разі встановлення винуватих осіб та доведеності їх вини, передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, то накладення арешту на зазначені кошти задля забезпечення такої конфіскації в майбутньому, є ще однією підставою для накладення арешту на них.

А тому, накладення арешту з метою забезпечення завдань кримінального провадження на грошові кошти в сумі у національній валюті України (гривні), банкноти, загальною сумою 3 371 933 гривень; мобільний телефон марки Applе модель iPhone 11 Pro Max, ІМЕІ НОМЕР_1 ; документи іноземних митних декларацій на 11 арк.; витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання на 1 арк., є розумним і спів мірним, порівняно із тимчасовим обмеженням прав власників.

Посилання захисника щодо підтвердження законності походження коштів, які були виявлені у ОСОБА_7 , є необґрунтованим, оскільки є предметом доказування в кримінальному провадженні та не може вирішуватись судом на даній стадії розслідування.

Доводи апелянта про незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді є необґрунтовані, а тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 відмовити, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівців від 23.03.2023 року про накладення арешту на майно, яке 17.03.2023 року було виявлено та вилучено на території МАПП «Порубне» МП «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці Державної митної служби України, в с. Тереблече Чернівецького району Чернівецької області у ОСОБА_7 , а саме на: банкноти, що схожі на грошові кошти у національній валюті України (гривні) загальною сумою 3 371 933 гривень; мобільний телефон марки Applе модель iPhone 11 Pro Max, ІМЕІ НОМЕР_1 ; документи іноземних митних декларацій на 11 арк.; витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання на 1 арк., залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя