Справа №504/1618/21
Провадження №1-кп/523/588/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2023 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , обвинувачених, розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №0001211 від 15.12.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.4; 115 ч.2 п.п.6,12; 289 ч.3, 194 ч.2 КК України та клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.4; 115 ч.2 п.п.6,12; 289 ч.3, 194 ч.2 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час судового провадження на підставі ст.331 КПК України ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.12.2022р. відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 17.02.2023 року.

Відповідно Закону України №558-1Х від 13.04.2020р. про внесення зміни до п.20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України щодо особливостей розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, який продовжений Постановою Кабінету Міністрів України за №1423 від 23 грудня 2022 року до 30.04.2023 року, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст.35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, у зв`язку з чим клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядається головуючим суддею ОСОБА_1 одноособово.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачені скоїли тяжке та особливо тяжкі кримінальні правопорушення, вина їх підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, також посилаючись на те, що обвинувачені є не працевлаштованими, відсутні утриманці, що дає підстави вважати, що ризики передбачені ст.ст.177, 178 КПК України на сьогоднішній день продовжують існувати, обвинувачені можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинувачених та запобігти ризикам, передбачених ст.177, 178 КПК України. Разом з цим просив не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинений з заподіянням смерті людині.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачуються обвинувачені, та покарання, що загрожує у разі визнання осіб винними, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

захисника ОСОБА_5 , яка в захист інтересів ОСОБА_8 , заперечувала проти продовження відносно її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначаючи, що ризики, які приймалися до уваги при затриманні та обранні запобіжного заходу втратили свою актуальність, ризик переховування жодним чином не доведений, оскільки ОСОБА_8 раніше не судимий, у розшуку не перебував, має місце проживання, у зв`язку з чим вважала за можливе змінити відносно ОСОБА_8 запобіжний захід з триманням під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, вважаючи, що підзахисний не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, буде з`являтися до суду за першим викликом;

захисника ОСОБА_4 , який здійснюючи захист інтересів ОСОБА_6 , підтримав думку колеги, в свою чергу зазначаючи, що прокурор в своєму клопотанні ставить питання про наявність ризиків, при цьому в підтвердження ризику переховування сторона обвинувачення посилається лише на тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченим, але сама тяжкість покарання не є підставою тримання особи під вартою, тим паче, що підзахисний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у розшуку не перебував; щодо ризику знищення будь-яких речей чи документів, всі матеріали кримінального провадження та речові докази знаходяться у прокурора та суду, яким чином ОСОБА_6 може знищити, не зрозуміло, даний ризик нічим не підтверджений; щодо ризику незаконного впливу, то на підтвердження даного ризику також не надано жодного доказу, не зазначено, яким чином підзахисний підтримує зв`язки з потерпілою, на яких саме свідків та яким чином може вчиняти тиск; щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що підзахисний може підшукати свідків та докази, звернув увагу суду, що у судовому засіданні був визначений порядок дослідження доказів, при цьому стороною захисту жодних клопотань про допит інших свідків крім тих, що вказані в реєстрі матеріалів стороною обвинувачення, не заявлено; щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення прокурором доказів також не надано, водночас наголошуючи, що підзахисний має міцні соціальні зв`язки, проживав у колі своєї родини, у зв`язку з чим за наведених підстав вважав за доцільне відмовити в задоволенні клопотання прокурора, застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту;

законного представника ОСОБА_6 , який підтримав думку захисника ОСОБА_4 ;

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , які підтримали думку своїх захисників, враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по суті по справі ще триває, за змістом пред`явленого обвинувачення дії обвинувачених відносяться відповідно до положень ст.12 КК України до тяжких та особливо тяжкого злочинів, за які, у разі визнання осіб винними, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна; враховуючи особи обвинувачених, які відповідно до обвинувального акту свідомо вчинили умисні кримінальні правопорушення за попередньою змовою з застосуванням насильства, спрямованого проти життя людини, як вбачається не мають утриманців; не працевлаштовані, що у сукупності дає підстави прогнозувати, що обвинувачені, будучи обізнаними про ступінь тяжкості інкримінованих їм злочинів, можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на свідків, схиляючи їх до зміни показів під час судового засідання, необхідність дослідження яких може виникнути під час судового провадження, не виключається ймовірність перешкоджання розгляду кримінального провадження іншим чином, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що раніше обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих обвинуваченим діянь, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, крім цього будь-яких виключних обставин, які б давали підстави для зміни щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_6 запобіжного заходу також не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», що на думку суду буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст.2 КПК України.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого з заподіянням смерті людині, у зв`язку з чим суд вважає не визначати розмір застави.

Таким чином, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 15.04.2023 року включно без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 15.04.2023 року включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 15.04.2023 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1