Справа № 750/7913/22
Провадження № 1-кс/750/2597/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2022 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), захисника адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 від 20.11.2022, стосовно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бахмач Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, утриманців не маючого, працюючого на посаді контролера ІІ категорії 3 відділення 6 взводу охорони ТУ Служби судової охорони в Чернігівській області, раніше не судимого,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
в с т а н о в и л а :
Слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, у зв`язку з чим наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати вплив на свідків, перешкодити кримінальному провадженню іншим шляхом.

В судовому засіданні учасники висловили наступні позиції.

Прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Просив не визначати розмір застави.

Слідчий клопотання підтримав. Зазначив, що ним проведені першочергові слідчі дії. З метою встановлення об`єктивної істини в цій справі саме такий запобіжний захід зможе забезпечити відсутність впливу на свідків, зважаючи, що помер працівник поліції. Вчинено особливо тяжкий злочин. Також просив не визначати розмір застави.

Підозрюваний з клопотанням не погодився. Вказав, що не погоджується із кваліфікацією своїх дій. Наполягає на тому, що на нього здійснили напад 5-6 чоловік, він захищався і махнув ножем, проте жодних намірів у нього на умисне вбивство не було. Ніж належить йому (підозрюваному). Його били телескопічною палкою. Чув постріли, тому утік з місця події. Прийшов до батька, звідки його та батька забрали у відділення поліції. Із всіх учасників тієї події знав лише ОСОБА_9 . Просив обрати стосовно нього домашній арешт за місцем реєстрації місця проживання.

Захисник адвокат ОСОБА_5 приймав участь в режимі відеоконференції, проте після вступу в справу адвоката ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_7 відмовився від його послуг. Захисник ОСОБА_5 проти такої відмови не заперечив. Учасники не бажали скористатися часом для конфіденційної розмови. Ухвалою слідчого судді, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, була прийнята відмова підозрюваного від захисника адвоката ОСОБА_5 .

Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні категорично не погодився із даним клопотанням. Наполягав на тому, що до зміни кваліфікації даного кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 , до останнього має бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає, що сторона обвинувачення не надала докази обґрунтованості підозри. Не взято до уваги, що на місці події були вилучені гільзи. Підозрюваний має тілесні ушкодження, зламана рука. В показах свідків є розбіжності. Просить звернути увагу на те, що всі свідки в час скоєння події вживали спиртні напої. Ризик втечі відсутній, оскільки м. Бахмач має блокпости. Щодо ризику знищення чи спотворення будь-якої із речей, то вважає, що даний ризик відстутній, оскільки речі як потерпілого, так і підозрюваного вилучені слідчими. Ніж також знайдено та вилучено. Ризики, вказані слідчим, є формальними або помилковими. Підозрюваний не може впливати на свідків ані через працівників судів, ані через працівників правоохоронних органів. Крім того, вважає, що слідчий може допитати свідків в порядку ст. 225 КПК України. Слідчими жодним чином не з`ясований факт отримання підозрюваним тілесних ушкоджень. Просив обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, питання кола обов`язків просив вирішити на розсуд суду.

Заслухавши доводи прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м.Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000294 від 20.11.2022 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

20.11.2022 ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (протокол затримання від 20.11.2022, час фактичного затримання: 08 год. 24 хв.).

20.11.2022 ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В рішеннях Європейського суду існує розширене трактування терміну обґрунтована підозра, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають достатніми, щоб виправдати подальше висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), що будь-яка стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до даного кримінального провадження.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення.

Поряд із цим, слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
На етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Слідчому судді необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто , чи є підстави обґрунтовано вважати, що підозрюваний міг вчинити саме цей злочин). При цьому остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час розгляду справи по суті.
Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій підозрюваного, виходячи з наданих матеріалів клопотання, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя дійшла висновку про те, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Таким чином, висновки органу досудового розслідування щодо підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими. Отже, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
Оцінюючи доводи слідчого та прокурора щодо існування ризиків передбачених п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить із такого.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема, доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_7 зможе переховуватися від органів досудового розслідування, з огляду на таке.
ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги серйозний характер загрози для суспільного порядку вчиненого протиправного діяння, знаряддям якого був ніж, наслідки такого діяння у вигляді смерті потерпілого, враховує вік підозрюваного, його матеріальний та сімейний стан.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_10 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Наявність у підозрюваного житла, постійного місця роботи, його професійні здобутки у спорті, не є настільки переконливим та вагомим фактором, щоб знизити ризик можливого переховування його до маловірогідності настання чи повністю виключити такий ризик.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого підозрюваному злочину КК України не передбачено. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_7 у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик його переховування від органів досудового розслідування чи суду.
Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі доводять, що цей ризик є достатньо високим.
Оцінивши доводи прокурора щодо існування ризику впливу на свідків цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими з огляду на таке.
Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує аж до моменту безпосереднього отримання судом цих свідчень та дослідження їх судом.
Враховуючи характер відносин підозрюваного зі свідками, які були очевидцями події, відмінність в їх показах, на що звертав увагу захисник, слідчий суддя не виключає можливості здійснення на них тиску на них з боку підозрюваного.
З цих підстав, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя погоджується із тим, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може вчинити дії із тиску на свідків з метою зміни наданих ними свідчень.
Оцінюючи ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для справи, перешкодити кримінальному провадженню іншим шляхом, зокрема, створити штучні докази та підбурити осіб, до дачі завідомо неправдивих свідчень, слідчий суддя зазначає, що доводи сторони обвинувачення є переконливими, оскільки не встановлені всі обставини появи знаряддя вчинення злочину у підозрюваного, появи гільз на місці події.
Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, що відповідно до п.2 ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя вважає, що у разі застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, саме на даному етапі розслідування кримінального провадження, неможливо запобігти наведеним у клопотанні ризикам, що дасть можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а іншого, більш м`якого, зокрема, цілодобового домашнього арешту, з врахуванням позицій, як сторони обвинувачення, так і захисту. Аналіз матеріалів, наданих у судовому засіданні учасниками справи, доводить, що домашній арешт, про застосування якого клопотав захисник, не забезпечить на даний час належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним слідчим та прокурором ризикам.

У зв`язку з викладеним, клопотання слідчого є доведеним і його слід задовольнити. В задоволенні клопотання захисника належить відмовити.

Відповідно до ст. 183 КПК України розмір застави не визначати.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 196, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и л а :
В задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», у межах строку досудового розслідування, на строк до 17 січня 2023 року, без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою необхідно рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 08 год. 24 хв. 20 листопада 2022 року.
Строк дії ухвали встановити до 17 січня 2023 року включно.
Розмір застави не визначати.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 08 год 30 хв. 25 листопада 2022 року.

Cлідчий суддя ОСОБА_1