Справа № 369/3824/23
Провадження №1-кс/369/869/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 11.03.2023 року о 17 год. 41 хв. слідчий СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , відповідно до ст. ст. 40-1, 104, 131, 132, 208-210, 213, 298-2 КПК України, у АДРЕСА_1 , затримала ОСОБА_4 , яка вчинила кримінальний проступок і про що було складено протокол затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 11.03.2023 року.

Скаржник вважає, що затримання ОСОБА_4 є незаконним та проведене з грубим порушенням вимог КПК України.

Так, затримання скаржниці відбулося не на підставі ухвали слідчого суді, а підставою для затримання, згідно підкресленню у протоколі, є п. 1. ч. 1 ст. 208 КПК України - особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення.

При цьому, у протоколі не зазначено, які саме умови давали слідчому підстави для затримання скаржниці за підозрою у вчиненні кримінального проступку, що свідчить про недотримання слідчим вимог КПК України і що свідчить про відсутність правових підстав для затримання скаржниці.

Вказував, що фактично затримана поліцейськими (вимушана підкорятися їх наказу та знаходитися поруч з ними) скаржниця була приблизно о 16:10 год., що не було враховано слідчою при складенні протоколу і про що наголошувала скаржниця.

На підставі наведеного адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , просив слідчого суддю визнати незаконним затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснене 11.03.2023 року слідчим СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000154 від 11.03.2023 року.

Адвокат ОСОБА_3 та скаржниця ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Адвокат ОСОБА_3 про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, а саме за допомогою надіслання повідомлення про виклик через автоматизовану систему документообігу суду. Причини неявки слідчому судді адвокат не повідомив. Контакти скаржниці у поданому клопотанні обмеженні зазначенням адреси, а саме: с. Софіївська Борщагівка.

Слідча ОСОБА_5 через канцелярію суду зареєструвала протокол затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 11.03.2023 року та протокол про звільнення затриманої особи від 11.03.2023 року, які просила долучити до матеріалів клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання та документи долучені до нього, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст. ст. 29, 55 Конституції України).

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо, зокрема, є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України (п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України).

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею не беруться до уваги твердження захисника про те, що в протоколі затримання не наведено та не розкрито обґрунтованих підстав для такого затримання.

Як вбачається зі змісту п. 1 ч. 5 ст. 206 КПК України, незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе, зокрема, існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду.

В той же час, з системного аналізу положень ст. ст. 206, 208 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що в протоколі затримання законом не вимагається зазначення самих підстав затримання (ризиків щодо можливої втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності), натомість вони мають фактично існувати в момент такого затримання.

Стосовно твердження захисника, що в протоколі затримання ОСОБА_4 зазначений невірно час її затримання вважаю за необхідне зазначити, що згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо встановлення будь-яких юридичних фактів, в тому числі і встановлення часу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, оскільки це потребує дослідження сукупності доказів, що може бути здійснено виключно під час судового розгляду кримінального провадження по суті. До того ж варто звернути увагу, що на початку клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_4 було затримано 11.03.2023 року о 17 год. 41 хв., що відповідає даним зазначеним в протоколі затримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 , відповідно до постанови слідчої СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 11.03.2023 року звільнена, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1