ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1656/22 Номер провадження 11-сс/814/1268/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 30 вересня 2022 року.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Харків) ТУ ДБР, розташованого в м.Полтава, та застосовано відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця призваного під час мобілізації, перебуваючого на посаді водія-радіотелефоніста, маючого військове звання „рядовий, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 28.11.2022 року.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
Так, 02.05.2022 року, близько 14.00 год., ОСОБА_8 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні „рядовий та перебуваючи на посаді водія-радіотелефоніста, під час воєнного стану, умисно, відкрито, в усній формі відмовився виконувати бойове розпорядження командира щодо вибуття в район визначених командуванням населених пунктів, чим підірвав боєготовність та боєздатність підрозділу. Вказане бойове розпорядження ОСОБА_8 по теперішній час не виконав.
05.05.2022 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України внесено до ЄРДР за №0000173.
04.07.2022 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України внесено до ЄРДР за №0000173.
28.09.2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, є необґрунтованою та такою, що не підтверджена жодним належним та допустимим доказом.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, постійно проживає за однією адресою разом зі своєю сім`єю, позитивно характеризується, являється військовослужбовцем та виконує завдання безпосередньо на лінії фронту.
Інші учасники судового розгляду ухвалу слідчого судді не оскаржили.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, яка вважала ухвалу слідчого судді законною і обгрунтованою та просила залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.
У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.
Як вбачається матеріалів провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України.
Доводи апелянтів про необґрунтованість підозри спростовуються таким.
З огляду на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену, зокрема, у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, про наявність обґрунтованої підозри свідчать, зокрема, дані, відображені в показаннях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які вказали на підозрюваного, як на особу, яка, будучи військовослужбовцем, в умовах воєнного стану не виконала бойове розпорядження командира, повідомленні про кримінальне правопорушення від 04.05.2022 року, протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 30.05.2022 року, витягу з ЄРДР та інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.
Безпосередня оцінка наявних в матеріалах провадження доказів не впливає на визначення обґрунтованості підозри, а ці докази повинні оцінюватись судом при розгляді кримінального провадження по суті.
Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, свідчить те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину проти встановленого порядку несення військової служби, а тому існує ризик того, що він може незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у кримінальному провадженні, які також являються військовослужбовцями та несуть службу в одному з ним підрозділі, з метою зміни ними своїх показань.
Перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 може продовжити вчинення протиправної діяльності у військовій сфері, вживати дії щодо невиконання військових наказів командирів, чинити непокору, що підриватиме боєготовність та боєздатність його військового підрозділу та сил оборони в цілому.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатний запобігти вказаним ризикам.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Положення ч.4 ст.183 КПК України визначають право слідчого судді, суду не визначати розмір застави у певних випадках, у тому числі тоді, коли особа підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ст.402 КК України.

Тобто, в даному випадку, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, саме слідчий суддя або суд з урахуванням передбачених ст.178 КПК України обставин має вирішити, чи є підстави для визначення розміру застави.

При цьому, за змістом ст.194 КПК України слідчий суддя не може вийти за межі клопотання слідчого та обрати більш суворий запобіжний захід, ніж той, про застосування якого просить слідчий чи прокурор.

При зверненні із клопотанням про обрання запобіжного у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчий навів обґрунтування щодо визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Однак, слідчий суддя, розглядаючи дане клопотання, вийшов за його межі, не визначивши розмір застави, чим порушив вимоги КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втратив застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Як вбачається із матеріалів провадження, підозрюваний ОСОБА_8 постійно проживає за однією адресою, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем несення служби, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Вказані обставини свідчать про міцність його соціальних зв`язків.

Таким чином, застава в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050 грн., з покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, на думку колегії суддів, є достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.
Внесення визначеного судом апеляційної інстанції розміру застави буде вагомим стримуючим фактором, який забезпечуватиме належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .
Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової, якою клопотання слідчого необхідно задовольнити частково та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 30 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Харків) ТУ ДБР, розташованого в м.Полтава, задовольнити частково.
Обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.00 год. 28 листопада 2022 року.
Визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою особою на депозитний рахунок Полтавського апеляційного суду (код отримувача: 42262431, Банк: Державна казначейська служба України м.Київ, IBAN: UA0086573).
Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 протягом дії запобіжного заходу обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх викликом;
- повідомляти слідчому, прокурору, слідчому судді та суду про зміну місця проживання та роботи.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4