Справа № 297/202/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/172/22 за апеляційною скаргою прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 14.02.2022.

Цією ухвалою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою, непрацюючий, одружений, несудимий, обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрито.

Стягнуто з ОСОБА_8 в користь держави процесуальні витрати за виконання експертиз в сумі 2574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) грн 15 коп.

Речові докази: міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику видане на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишено на зберігання в матеріалах провадження органу досудового розслідування.

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він в кінці серпня 2021 року, замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи одне підроблене міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику. При цьому ОСОБА_8 , розуміючи, що вказаний документ буде підробленим, вчинив пособництво в цьому, надавши необхідні дані, а саме: свої паспортні дані, чим самим заздалегідь обіцяв придбати підроблений документ - міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику. На виконання вказаної домовленості, 27.08.2021 ОСОБА_8 отримав підроблене міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику на своє ім`я, за яке заплатив грошові кошти в розмірі 2000 грн.

Крім того, ОСОБА_8 03.10.2021 близько 11 год 30 хв, під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску «Лужанка», за адресою с. Астей, вул. Дружби Народів, 108, Берегівського району Закарпатської області, в порушення вимог ч. 7 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами та доповненнями, як підставу звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблений документ, а саме

-2-

міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику видане на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке комунальним некомерційним підприємством «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Ужгородської районної ради, не видавалося та не посвідчувалося, чим використав завідомо підроблений документ.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка уповноважена на виконання функцій держави, яка має право видавати документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його особою та ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Суд першої інстанції ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних проступків, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та його діями збитки не були завдані.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду від 14.02.2022 стосовно ОСОБА_8 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застування закону, який не підлягає застосуванню - ст. 45 КК України та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування посилається на те, що суд при винесенні ухвали, не врахував вчинення ОСОБА_8 двох самостійних кримінальних правопорушень, які не утворюють ідеальну сукупність та звільнив останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям. Підстав вважати, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні проступки вперше у суду не було. Крім того, суд першої інстанції в порушення ст. 372 КПК України не встановив, що діяння, яке постановлено за провину ОСОБА_8 дійсно мало місце, натомість судом зазначено лише обставини, які були встановлені органом досудового розслідування та викладі в обвинувальному акті. Окрім того, в мотивувальній частині відсутні показання обвинуваченого щодо обставин кримінальних правопорушень.

Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, промову прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевірив матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370, 372 КПК України судове рішення (ухвала) повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У мотивувальній частині ухвали зазначаються:суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

-3-

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За приписами ст. 45 КК України (в редакції закону, що діяла на час вчинення кримінальних правопорушень), особа яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до приписів цієї норми матеріального права для застосування ст. 45 КК України необхідно встановити, як правило, сукупність всіх перелічених елементів.

За приписами ст. 349 КПК України, після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий надає стороні обвинувачення та стороні захисту право проголосити вступні промови.

У вступній промові зазначається, якими доказами сторона підтверджуватиме наведені нею обставини, порядок дослідження доказів, а також може бути зазначена позиція сторони.

Сторона обвинувачення, сторона захисту має право відмовитися від проголошення вступної промови.

Право проголосити вступну промову першою надається стороні обвинувачення, після чого вступну промову проголошує сторона захисту.

Вступні промови проголошуються з дотриманням розумних строків залежно від обсягу обвинувачення. Якщо проголошення вступної промови має ознаки зловживання правом з метою затягування судового розгляду, суд після усного попередження зупиняє проголошення промови.

Інші учасники судового провадження можуть висловити свою думку про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження після вступної промови сторони захисту.

Докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, зі сторони захисту - у другу.

Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Під час здійснення спеціального судового провадження досліджуються всі надані докази.

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених частиною третьою статті 323 та статтею 381 цього Кодексу.

-4-

Колегія суддів вважає, що вказані вище вимоги кримінального процесуального, а також кримінального законів судом першої інстанції не були дотримані.

Так, з журналу судового засідання від 14.02.2022 вбачається, що судом встановлено такий порядок дослідження доказів: допитати обвинуваченого ОСОБА_8 та дослідити дані, що характеризують його особу.

Окрім того, з вказаного журналу судового засідання вбачається, що судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 не допитувався і судом не досліджувались дані, що характеризують його особу, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про відмову обвинуваченого від дачі показань.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції постановив рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям під час розгляду кримінального провадження, що, як вбачається з журналу судового засідання, свідчить про те, що судом не досліджувались наявні у матеріалах кримінального провадження докази, у тому числі і відомості про особу обвинуваченого.

Тому, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 вперше вчинив кримінальне правопорушення не може визнаватися таким, що відповідає дослідженим у судовому засіданні доказам.

Вказане свідчить про те, що викладені у судовому рішенні висновки не підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами (показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 та відомостями про його особу).

Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 показань не давав, тому висновок суду першої інстанції про його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність збитків завданих кримінальними правопорушеннями також визнається таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджений будь-якими доказами.

Крім того, заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги прокурора про те, що інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні правопорушення утворюють реальну сукупність злочинів, оскільки обвинувачений відокремленими одна від одної діями вчинив два різні кримінальні правопорушення.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд висновки суду першої інстанції в цій частині не визнає належним чином вмотивованими, такими, що узгоджуються з приписами матеріального права щодо ідеальної (реальної) сукупності злочинів.

На підставі наведеного вище, апеляційний суд доходить висновку про те, що не з`ясування судом першої інстанції відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , відсутність даних щодо змісту показань обвинуваченого з обставин скоєних кримінальних правопорушень, свідчить про передчасність та безпідставність висновку про те, що ОСОБА_8 вперше вчинив кримінальні проступки, активно сприяв їх розкриттю та відсутність збитків завданих кримінальним правопорушенням, і при цьому суд першої інстанції залишив поза увагою фактичні обставини скоєних діянь.

Тому, колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Отже, судом першої інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосовано закон, який не підлягав застосуванню, що призвело до передчасного звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

-5-

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити остаточне рішення за результатами розгляду даного кримінального провадження, оскільки судом першої інстанції не було здійснено розгляд обвинувального акту по суті, і при цьому в апеляційній скарзі ставиться питання про направлення кримінального провадження до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі.

Враховуючи те, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду кримінального провадження після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його закриття з підстав істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати дію ст. ст. 7, 9 КПК України.

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, яка прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 суду першої інстанції необхідно дотриматись вимог кримінального та кримінального процесуального законів, взяти до уваги наведене вище, повно й всебічно розглянути кримінальне провадження, дослідити приєднані до обвинувального акту докази, дати їм належну оцінку, і прийняти законне та обґрунтоване рішення, з урахуванням положень ст. 370-374 КПК України.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 14.02.2022 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді