Справа № 946/6507/22
Провадження № 1-кс/946/2297/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 22.11.2012 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком тривалістю 2 роки;
- 26.12.2013 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднати частину не відбутого покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.11.2012 у вигляді 2 місяці позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 17.05.2017;
- 28.12.2021 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком тривалістю на 2 роки;
- 12.04.2022 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком тривалістю 3 роки,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000792 від 26.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період дії воєнного стану, введеного з 07.03.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ та продовженого з 26.03.2022 указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовженого з 25.04.2022 указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ та продовженого з 25.05.2022 указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, ОСОБА_5 , 09 серпня 2022 року, у період часу з 17:00 години по 18:00 годину, знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відчинив хвіртку, яка була зачинена на засув з внутрішньої сторони та незаконно проник на подвір`я зазначеного домоволодіння. Після чого, підійшов до вхідних дверей будинку АДРЕСА_3 та через незачинені двері проник у середину будинку, де виявив та таємно викрав мобільний телефон торгової марки «SAMSUNG» серія « НОМЕР_1 », модель «SM-A135F/DSN» вартістю 6016,66 гривень та мобільний телефон торгової марки «SAMSUNG» серія «Galaxy J5», модель «SM-J510H/DS» вартістю 1400 гривень, які належать ОСОБА_8 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 7416,66 гривень.

26.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як посилається слідчий у своєму клопотанні, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, що дає підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на потерпілих, свідків, зокрема звертатись з проханням змінити показання, або погрожувати останнім із цією ж метою, вчиняти інші правопорушення, тобто наявні ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Слідчий вважає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги забезпечити виконання ним покладених обов`язків. Слідчий у клопотанні зазначає, що з метою попередження можливості ОСОБА_5 переховуватись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків, потерпілих, забезпечення виконання процесуальних дій, а тому вважаємо необхідним обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити. Прокурор зазначив, що наявні всі підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, зокрема звертатись з проханням змінити показання, або погрожувати останнім із цією ж метою; вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_5 раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку. Відоме місце проживання потерпілого, тому можливbq вплив на нього з боку підозрюваного. Підозрюваний був оголошений у розшук, тому може переховуватися. Просять застосувати строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 08.02.2023 року. Повідомлення про підозру було вручено матері підозрюваного. Покарання за вироком від 12.04.2022 вже було замінено на реальний строк.

Підозрюваний в судовому засіданні себе винним не визнав, телефон він не крав, а знайшов і це все він пояснював оперативним працівникам раніше. Те, що він був у розшуку, він не знав, з матір`ю він давно не спілкується, тому вона і не повідомила йому про підозру. Органу пробації відомо було його реальне місце проживання. 11.12.2022 він поїхав уперше до матері до дому за довгий час, щоб забрати свої речі. Мешкає він з червня місяця 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , разом з цивільною дружиною та двома своїми малолітніми дітьми, доньці 1 місяць та хлопчику 6 років. Він працює неофіційно трактористом у с. Кислиця, а в м. Ізмаїлі на будівництві. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт. Без нього його родина залишиться без засобів для існування.

Захисник підозрюваного проти клопотання слідчого заперечував, просив відмовити у його задоволенні та застосувати нічний домашній арешт. Зазначив, що підозрюваний не знав, що він у розшуку і що йому повідомлено про підозру. Його родичі казали, що давно з ним не спілкувалися. Підозрюваний знайшов телефон. Свідки говорили лише, що їм підозрюваний пропонував купити телефон. Доказів, що він вкрав його немає. Злочин вчинено давно, отже маючи бажання він вже міг сховатися. На утриманні у підозрюваного двоє малолітніх дітей, жінка не працює, без нього родина буде позбавлена засобів для існування.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000792 від 26.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

26.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

27.09.2022 до суду подано слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 два клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 27 вересня 2022 року (справа № 946/6506/22) надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та строк дії ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу становить 6 (шість) місяців і обчислюється з 27.09.2022 року.

28.09.2022 слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 прийнято постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 .

28.09.2022 слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 прийнято постанову про зупинення досудового розслідування № 0000792 від 26.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та оголошення розшуку підозрюваного.

11.12.2022 о 12 год. 00 хв. Ізмаїльським РВП ГУНП в Одеській області на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.09.2022 відповідно до ст. 19 КПК України було затримано ОСОБА_5 , про що складено протокол затримання особи за постановою суду від 11.12.2022.

Постановою слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 11.12.2022 відновлено досудове розслідування №0000792 від 26.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у інкримінуємому йому діянні підтверджується зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 26.08.2022; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.08.2022 та 29.08.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.08.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 27.08.2022; постановою про залучення до кримінального провадження речового доказу від 27.08.2022; протоколом огляду предмету від 29.08.2022 та іншими доказами в їх сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, зокрема звертатись з проханням змінити показання, або погрожувати останнім із цією ж метою; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність судимості, тощо.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Як зазначено слідчим та прокурором, підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Проте, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

При цьому, частина 1 ст.183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Слідчий суддя вважає, що слідчим, прокурором доведено ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи про міру покарання, яка може бути застосована до нього, оскільки у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, враховуючи тяжкість покарання що йому загрожує, він може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин.

Ризик можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, підтверджується тим, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, та продовжуючи свою злочину діяльність, під час іспитового строку, вчинив умисний, корисливий злочин, а відтак є достатні підстави для наявності ризику вчинення ОСОБА_5 нового злочину.

Ризик незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, слідчим та прокурором не доведений, відсутні будь-які докази намагань такого впливу.

При цьому, виходячи з вказаного, оцінюючи в сукупності обставини визначені ч.1 ст.178 КПК України, враховуючи пояснення, позицію слідчого та прокурора, підозрюваного та захисника, а також, вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцні соціальні зв`язки підозрюваного, наявність постійного місця проживання, проживає разом з цивільною дружиною та двома малолітніми дітьми, які є на його утриманні, неофіційно працює, на думку слідчого судді, достатнім буде застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема, домашнього арешту з забороною йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 20:00 години по 07:00 годину наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, або суду. Також слідчий суддя враховує, що підозра була вручена матері, а не безпосередньо підозрюваному, та із пояснень родичів підозрюваного вбачається, що вони дійсно не спілкувалися давно та не підтримують зв`язки, що свідчить про не, що підозрюваний міг не знати про повідомлення про підозру та про оголошення його у розшук.

Таким чином, слідчим та прокурором не доведено у даному випадку, з урахуванням зазначених вище обставин у сукупності, необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не обґрунтовано неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, а саме - запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що обрання запобіжного заходу не має на меті покарання підозрюваного, а обраний запобіжний захід має слугувати забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням ризикам, встановленим статтею 177 КПК України.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною йому залишати своє місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 20:00 години по 07:00 годину наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, або суду, строком до 08 лютого 2023 року.

Крім цього, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою в залежності від стадії кримінального провадження, якщо в цьому виникне необхідність, пов`язана із здійсненням кримінального провадження; не відлучатися за межі Ізмаїльського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію до 08 лютого 2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 14.12.2022р. о 09:40 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1