Справа № 509/354/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000296 від 12.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лукашівка Золотоношського району Черкаської області, громадянина України, пенсіонера, одруженого з гр. ОСОБА_6 , яка являється особою з інвалідністю першої групи, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», одним із ключових завдань законодавства про охорону навколишнього природного середовища є забезпечення екологічної безпеки. Основними принципами охорони навколишнього природного середовища є гарантування екологічно безпечного середовища для життя і здоров`я людей, запобіжний характер заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, тощо.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей.

Статтею 4 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що одним з основних принципів охорони здоров`я в Україні є визнання охорони здоров`я пріоритетним напрямом діяльності суспільства і держави, одним з головних чинників виживання та розвитку народу України.

Відповідно до ст. 5 зазначеного Закону, державні, громадські або інші органи, підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни зобов`язані забезпечити пріоритетність охорони здоров`я у власній діяльності, не завдавати шкоди здоров`ю населення і окремих осіб, тощо.

За даними Всесвітньої організації охорони здоров`я, ртуть є одним з найбільш розповсюджених та небезпечних токсикантів навколишнього середовища і відноситься до першого класу надзвичайно отруйних речовин.

Найбільш небезпечна для живих організмів є металева ртуть, оскільки саме вона має здатність утворювати пару.

Саме пара ртуті особливо небезпечна для людини та має отруйну дію.

Постановою Кабінету Міністрів України №1287 «Про затвердження переліку особливо небезпечних хімічних речовин, виробництво яких підлягає ліцензуванню» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №438 від 13.07.2016) визначено, що ртуть та її неорганічні сполуки відносяться до особливо небезпечних хімічних речовин.

У ході досудового розслідування задокументовано факт незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збут мешканцем Одеського району Одеської області обвинуваченим ОСОБА_4 отруйної речовини - ртуті металевої при наступних обставинах.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що «ртуть металева» є отруйною речовиною, за незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут якої передбачена кримінальна відповідальність, посягаючи на встановлений законом порядок обігу небезпечних хімічних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Постанови Кабінету Міністрів №1287 «Про затвердження переліку особливо небезпечних хімічних речовин, виробництво яких підлягає ліцензуванню» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 438 від 13.07.2016), у невстановлений слідством час та місці при невстановлених обставинах (час, місце та спосіб) незаконно придбав отруйну речовину - «ртуть металеву» у кількості 78106г, яку зберігав з метою подальшого збуту за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Задля реалізації умислу на збут вказаної отруйної речовини обвинувачений ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, діючи конспіративно розпитував мешканців Одеського району Одеської області щодо можливості продажу отруйної речовини - «ртуті металевої».

Далі, наприкінці серпня 2022 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена) обвинувачений ОСОБА_4 познайомився з ОСОБА_7 та запропонував останньому придбати «ртуть металеву» вагою 78106г за грошові кошти у сумі 60000 (шістдесят тисяч) доларів США.

ОСОБА_7 , не бажаючи виконувати незаконні дії обвинуваченого ОСОБА_4 та розуміючи, що «ртуть металева» є небезпечною та отруйною речовиною звернувся з відповідною заявою про злочин до правоохоронних органів.

Так, 29.09.2022 приблизно о 14 год. 40 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , зберігаючи з метою збуту за вказаною вище адресою отруйну речовину - «ртуть металеву» у особливо великих розмірах, з корисливих мотивів, перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , одержав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 60000 (шістдесят тисяч) доларів США та збув останньому у двох металевих емностях та одній скляній пляшці отруйну речовину - «ртуть металеву» вагою 78106г.

Після чого, 29.09.2022 року о 14 год. 50 хв. обвинувачений ОСОБА_4 затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_1 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 321 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, збут отруйних речовин, у особливо великих розмірах.

20.01.2023 року між прокурором заступником начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах віділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 321 КК України.

Враховуючи сприяння підозрюваного ОСОБА_4 у розслідування вказаного кримінального правопорушення, щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сторони узгодили покарання: за ч. 4 ст. 321 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості від 20.01.2023 року, досягнуту під час досудового розслідування між прокурором ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, за участю захисника ОСОБА_5 , запевнивши про добровільність укладення угоди.

Захисник ОСОБА_5 07.02.2023 року подав до суду письмове клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, яке підтримав в підготовчому судовому засіданні повністю, просив затвердити угоду про визнання винуватості від 20.01.2023 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав позицію захисника та просив суд затвердити досягнуту угоду про визнання винуватості, запевнивши про добровільність укладення угоди та про можливість виконання ним призначеного покарання.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 321 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, збут отруйних речовин, у особливо великих розмірах.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_9 розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено та перевірено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 20.01.2023 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором заступником начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах віділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 30.09.2022 року, необхідно скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів становлять в загальному розмірі 11326 грн. 80 коп., які відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Строк дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування у вигляді домашнього арешту, закінчився 22.01.2023 року.

До набрання вироком законної сили, на переконня суду не має необхідності обирати запобіжний захід відносно обвинуваченого, так як суд прийшов до переконання про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, однією з умов якої є звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості між прокурором заступником начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах віділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 від 20.01.2023 року в кримінальному провадженні №0000296 від 12.09.2022року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України, - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.321 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст.321 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 11326 (одинадцять тисяч триста двадцять шість) гривень 80 копійок.

Арешт на майно, накладений в даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 30.09.2022 року, - скасувати.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили:

1) інструкцію щодо правильного зберігання металічної ртуті по державним стандартам СССР на 5 аркушах - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

2) мобільний телефон марки «Iphone 7+» в корпусі рожевого кольору, імеі: НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_4 ;

3) грошові кошти в сумі 1200 доларів США номіналом по 100 доларів США з серіями: LL76673282D; LB 98333439K; PE 91038181B; LL52287810E; PE97635430B; JB14585031C; LG39780277B; PL00645679C; PL00645699C; PL00645678C; PL00645677C; PB46111788G - повернути до УСБУ в Одеській області;

4) імітаційні купюри зовні схожі на 100 доларів з однаковою серією та номером: LG 04472779 у кількості 588 штук - знищити;

5) змиви на спиртових серветках з правої та лівої долоні ОСОБА_4 ; спиртова серветка (контрольний зразок); зразок спеціального хімічного препарату, відібраного при ідентифікації та помітці грошових коштів - знищити;

6) металічний балон зеленого кольору, в середині якого знаходиться металічна ртуть об`ємом 2920 мл; металічний балон зеленого кольору, в середині якого знаходиться металічна ртуть об`ємом 2830 мл; скляний флакон, в середині якого знаходиться металічна ртуть об`ємом 8,8 мл загальною вагою металевої ртуті 78106 г - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1