У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2022 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001304 від 10.12.2019, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, українки, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючої, розлученої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що вона 09 грудня 2019 року близько 08 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, підійшла до потерпілого ОСОБА_6 та нанесла йому один удар ліктьовою частиною лівої руки в область правої частини передпліччя, чим спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин правого плеча, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-05/51 від 27.01.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Указані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_5 подано письмове клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001304 від 10.12.2019, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину у пред`явленому їй обвинуваченні не визнала, але підтримала клопотання свого захисника та просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити. При цьому зазначила, що ознайомлена з наслідками звільнення її від кримінальної відповідальності з вказаної підстави.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України та зауважила, що підстав для зупинення або переривання строків давності у даному кримінальному провадженні немає.

Потерпілий ОСОБА_6 заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, оскільки, на його переконання, строки давності закінчуються у грудні 2022 року.

Вивчивши клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_4 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, виходячи з наступного.

За змістом пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно з частиною четвертою статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За приписами частини 8 статті 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 2 статті 285 КПК України закріплено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з частиною 1 статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Відповідно до частини 3 статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Положеннями статті 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; порядок обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Отже, строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в справі № 449/1689/19 наголосив на тому, що кримінальне провадження закривається щодо особи за ст.49 КК України з нереабілітуючої підстави, що означає, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке мало місце 09 грудня 2019 року.

Санкцією частини 1 статті 125 КК України, у редакції, чинній на момент вчинення ОСОБА_4 інкримінованого діяння, передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадських робіт на строк до двохсот годин та виправних робіт на строк до одного року.
Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, в силу положень ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, і за його вчинення передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
На даний час минув встановлений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України дворічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Протягом указаного строку обвинувачена не вчинила нового кримінального правопорушення та не ухилялася від досудового слідства і суду.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що наявні підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 49 КК України.

При цьому слід зазначити, що невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

У підготовчому судовому засіданні судом з`ясовано, чи правильно ОСОБА_4 розуміє суть пред`явленого обвинувачення, права, визначені ч.ч. 2-3 ст. 285 КПК України, та підстави звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Судом роз`яснено обвинуваченій, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за статтею 49 КК України є нереабілітуючою підставою та не звільняє її від цивільно-правової відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинуваченої ОСОБА_4 та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд дійшов висновку, що клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.
За вказаних обставин кримінальне провадження необхідно закрити, а обвинувачену ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Речових доказів у кримінальному провадженні немає.
Враховуючи викладене, на підставі ст. 49 КК України, керуючись ст.ст. 284-286, 288, 314-316, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001304 від 10.12.2019, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченій ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1