ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/4778/21 Номер провадження 11-кп/814/1627/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000224 за апеляційною скаргою прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 , який брав участь у даному провадженні, на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 січня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, на підставі ст.89 КК України такий, що не має судимості,

визнаний винуватим та засуджений:

- за ч.1 ст.357 КК України на 2 роки обмеження волі;

- за ч.1 ст.187 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, засуджений на 5 років позбавлення волі.

Вирішене питання про речові докази.
Як зазначив у вироку суд, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
17 травня 2021 року близько 20 год. 15 хв. ОСОБА_8 переліз через паркан домоволодіння по АДРЕСА_3 , через відчинені двері проник до квартири АДРЕСА_4 , де перебувала потерпіла ОСОБА_10 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, та вчинив на неї розбійний напад.
Так, в помешканні обвинувачений спочатку наніс потерпілій не менше п`яти ударів кулаками та ногами в ділянку голови, після чого, застосовуючи фізичне насильство, повалив потерпілу на підлогу та, погрожуючи насильством, небезпечним для її життя, наніс їй не менше п`яти ударів кулаками та ногами в ділянку голови та по тулубу, спричинивши легкі тілесні ушкодження.
В подальшому ОСОБА_8 взяв в приміщенні кухні ніж, з використанням якого висунув потерпілій ОСОБА_10 вимогу передати йому наявні в неї грошові кошти та спиртні напої.
При цьому обвинувачений помітив на столі сумку з майном потерпілої та примусив останню викласти її зміст на стіл, після чого заволодів банківською карткою АТ «ПУМБ», виданою на ім`я ОСОБА_10 , технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_5 , довідками про доходи, рішенням Виконавчого комітету Жовтневої районної ради, свідоцтвом про право власності на вказану квартиру, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.
Проаналізувавши докази, місцевий суд визнав недоведеною кваліфікуючу ознаку ч.3 ст.187 КК України розбій, поєднаний з проникненням у житло, а також кваліфікуючу ознаку ч.1 ст.357 КК України - викрадення документів в інших особистих інтересах.
Дії обвинуваченого суд кваліфікував за ч.1 ст.187 та ч.1 ст.357 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 та ухвалити новий, яким засудити його за ч.1 ст.357, ч.3 ст.187, ч.1 ст.70 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
При цьому не погоджується висновком суду першої інстанції про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 замість ч.3 ст.187 КК України, оскільки, згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_10 , двері до її помешкання були зачинені.
Наголошує, що обвинувачений прийшов до будинку потерпілої з метою заволодіння грошовими коштами достовірно знаючи, що вона є людиною з обмеженими можливостями.
Звертає увагу, що вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.374 КПК України, оскільки в його мотивувальній частині не викладено обвинувачення ОСОБА_8 , яке визнано судом доведеним, а лише зазначено в чому він обвинувачується органом досудового розслідування.
Інші учасники провадження вирок не оскаржили.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав за необхідне скасувати вирок через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, пояснення обвинуваченого та його захисника , які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.
Суд апеляційної інстанції при виявленні відповідних порушень повинен виходити не лише із того, що вони фактично перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а й з потенційної можливості такого перешкоджання.
Відповідно до ст.374 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.15 постанови №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.
При цьому, апеляційний суд звертає уваг, що правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
На думку колегії суддів, оскаржуваний вирок суду першої вказаним вимогам кримінального процесуального законодавства не відповідає, з огляду на таке.
З матеріалів провадження вбачається, що за результатами судового розгляду обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 , який обвинувачувався за ч.3 ст.187 та ч.1 ст.357 КК України, суд першої інстанції засудив його за ч.1 ст.187 та ч.1 ст.357 КК України, визнавши недоведеною кваліфікуючу ознаку ч.3 ст.187 КК України розбій, поєднаний з проникненням у житло, а також кваліфікуючу ознаку ч.1 ст.357 КК України - викрадення документів в інших особистих інтересах.
Проте, всупереч вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку суд взагалі не сформулював обвинувачення, яке визнано доведеним за результатами судового розгляду, а лише процитував обставини правопорушення, викладені слідчим у обвинувальному акті.
Відсутність у мотивувальній частині обвинувального вироку формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення та потягло порушення права обвинуваченого на захист.
Тому вирок суду підлягає скасуванню, як такий, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, постановлений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового судового розгляду.
Під час нового розгляду кримінального провадження місцевому суду необхідно провести процедуру провадження з дотриманням вимог закону та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення з урахуванням усіх обставин кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора.
У разі, якщо під час нового розгляду суд визнає доведеною кваліфікуючу ознаку ч.3 ст.187 КК України розбій, поєднаний з проникненням у житло, необхідно застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення, а за таких же даних про особу обвинуваченого - призначене покарання слід вважати явно несправедливим через м`якість.
Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 січня 2022 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4