КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2022 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2022 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22 липня 2009 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу 1360 гривень; 07 грудня 2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 26 лютого 2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 186, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Звільнений 17 липня 2014 року від відбування на підставі Закону України «Про амністію»; 24 червня 2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений 02 травня 2018 року умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України на строк 5 місяців 19 днів; 29 листопада 2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 70, ст. 71, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці. Звільнений 10 листопада 2021 року умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України на 11 місяців 15 днів;
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року та призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
Так, 01 червня 2022 року о 15-46 год. у ОСОБА_5 , який перебував в приміщенні магазину «Сільпо», що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Сквирське Шосе, 230, виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, повторно, в умовах воєнного стану, підійшовши до стелажів з алкогольними напоями та викрав «Віскі Джек Деніелс», об`ємом 1 літр, вартістю 979 гривень, який тримав під рукою та, не маючи наміру на оплату вартості вказаного товару, вийшов через вхід вищезазначеного магазину, не здійснивши оплату вказаного товару.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Сільпо-Фуд» майнову шкоду на суму 979 гривень з ПДВ.

Окрім цього, 05 червня 2022 року о 20-16 год. у ОСОБА_5 , який перебував в приміщенні магазину «Сільпо», що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Сквирське Шосе, 230, виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, повторно, в умовах воєнного стану, підійшовши до стелажів з алкогольними напоями та викрав «Bacardi OakheartОriginal35%», об`ємом 1 літр, вартістю 599 гривень, який тримав в руках та, не маючи наміру на оплату вартості вказаного товару, вийшов через вхід вищезазначеного магазину, не здійснивши оплату вказаного товару.
Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Сільпо-Фуд» майнову шкоду на суму 599 гривень з ПДВ.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить переглянути вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2022 року та застосувати щодо нього ч. 2 ст. 185 КК України.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений зазначає, що його дії не є фактом мародерства, оскільки злочин скоєно у м. Біла Церква Київської області, де не має бойових дій.

Окрім того, апелянт просить врахувати, що завдані збитки були відшкодовані ним за власною ініціативою, без примусу, претензії ТОВ «Сільпо-Фуд» не має, обставин, які обтяжують покарання, також немає.

В апеляційній скарзі обвинувачений, який перебуває під вартою, не заявляв клопотання про участь в судовому засіданні апеляційної інстанції і таке клопотання не надходило від обвинуваченого після отримання ним ухвали судді про призначення кримінального провадження до розгляду в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляції обвинуваченого не оскаржується.

Дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.

Доводи обвинуваченого щодо невірної кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 185 КК України, з посиланням на те, що злочин був вчинений на території, на якій не відбуваються бойові дії, є безпідставними.
Так, судом першої інстанції дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.
Воєнний стан в Україні продовжувався на підставі Указів Президента України 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ.
Отже, згідно із зазначеними нормативними актами на момент вчинення ОСОБА_5 крадіжок 01 червня та 05 червня 2022 року на території України діяв воєнний стан.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03 березня 2022 року, у Кримінальному кодексі України (Відомості Верховної Ради України, 2001 р. № 25-26, ст. 131) частину четверту статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнено словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану», вказаний закон опубліковано 06 березня 2022 року в газеті Верховної Ради України «Голос України» №47, та набрав чинності 07 березня 2022 року.
Отже, ч. 4 ст. 185 КК України доповнена кваліфікуючою ознакою - вчинення крадіжки в умовах воєнного стану.
Вказана кваліфікуюча ознака пов`язана з дією на території України воєнного стану, тобто визначається за критерієм дії воєнного стану у часі, незалежно від того чи відбуваються бойові дії на тій чи іншій території України.
Оскільки, ОСОБА_5 вчинив крадіжки у період, коли в Україні діяв воєнний стан, то суд першої інстанції обґрунтовано кваліфікував його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознакою вчинення крадіжки в умовах воєнного стану.
Відтак колегія суддів не убачає підстав для зміни вироку суду щодо ОСОБА_5 в частині кваліфікації його дій.
Також колегія суддів не вбачає підстав для став для зміни вироку в частині призначеного ОСОБА_5 покарання, оскільки, як убачається з вироку, суд першої інстанції, окрім інших обставин, врахував обставини на, які посилається апелянт, а саме: відшкодування матеріальної шкоди потерпілому та відсутність обставин, які обтяжують покарання, та призначив обвинуваченому за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї частини статті 185 КК України.

Також суд першої інстанції правильно призначив ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України, з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року, оскільки злочини були вчинені обвинуваченим в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Отже, призначене судом першої інстанції ОСОБА_5 остаточне покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та меті покарання, визначеній у ст. 50 КК України, тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2022 року щодо ОСОБА_5 , як про це прохав апелянт.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2022 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і :

ОСОБА_7 ОСОБА_3

Справа №357/5773/22

Провадження №11-кп/824/3754/2022
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1