Справа № 159/2703/21
Провадження № 1-кп/159/86/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, одруженого, судимого:

25.01.2008 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.186, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.06.2008 року іспитовий строк скасований з направленням в місця позбавлення волі. Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.07.2010 року позбавлення волі замінене на обмеження волі на строк 2 роки 5 місяців 6 днів. Звільнений 18.05.2011 року умовно-достроково на строк 1 рік 6 місяців 17 днів;

06.04.2012 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений після відбуття строку 11.04.2016 року.

02.09.2016 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений після відбуття строку 06.05.2020 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000273 від 05.04.2021 року),

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , повторно, 04.04.2021 року, біля 21 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, незаконно заволодів транспортним засобом марки «Opel Vivaro», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 228564 гривень, належним ОСОБА_6 , який знаходився на узбіччі ґрунтової дороги, поблизу будинку №4 по вул. Омеляна Федорука в с. Пісочне Ковельського району. А саме, відчинив незамкнені двері вказаного транспортного засобу, проник в салон, завів двигун з допомогою ключа, наявного в замку запалювання, і розпочав рух транспортним засобом вулицями с. Пісочне Ковельського району. Рухаючись по провулку Омеляна Федорука та здійснюючи маневр повороту праворуч на вул. Ковельську с. Пісочне Ковельського району, ОСОБА_5 не справився з керуванням, зіткнувся з парканом домоволодіння АДРЕСА_2 , внаслідок чого пошкодив транспортний засіб та завдав потерпілому ОСОБА_6 збиток на суму 71683 гривень 35 коп.

ОСОБА_5 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав і показав, що потерпілий є його односельчанином, з яким у нього були добрі відносини. Час від часу він зустрічався з потерпілим, в тому числі і для розпивання спиртних напоїв. Під час цих зустрічей потерпілий давав йому автомобіль для того щоб їздити за спиртним і закускою. Того дня він прийшов до потерпілого разом з ОСОБА_7 з тим щоб поговорити про будівельні матеріали, які потерпілий обіцяв дати для ремонту будинку, в якому проживає він, ОСОБА_7 та його брат ОСОБА_8 . Потерпілий пригостив їх вишневою наливкою, від якої він сп`янів. В ході частування зайшла мова про будматеріали і з тим щоб з ними остаточно визначитися, він вирішив взяти автомобіль потерпілого, який стояв поблизу будинку, поїхати ним за братом, який мав допомогти вантажити будматеріали. На його переконання потерпілий нічого не мав проти поїздки і він так би і не мав нічого проти, якби дорогою до брата він не втрапив у дорожньо-транспортну пригоду, пошкодивши автомобіль. А саме, він не вписався в поворот і зіштовхнувся з парканом. Прибіг потерпілий, витягнув його з-за керма і надавав стусанів. Далі потерпілий прийшов до них з братом додому і продовжив розбиратися за автомобіль, вимагаючи дати йому гроші на ремонт автомобіля. Названа сума грошей на ремонт автомобіля видалась йому завеликою, виникла сварка і потерпілий знову почав його бити. З тим щоб припинити сварку і побиття, брат викликав поліцію. Приїхала поліція і з`ясувалося, що потерпілий заявив про угон автомобіля. Засуджує свої дії, переконує, що просто поїхав за братом, будучи переконаним, що потерпілий не буде проти поїздки. Просить вибачення у потерпілого і запевнює у повному відшкодуванні завданої пошкодженням автомобіля шкоди, для чого уклав з потерпілим договір, який покладає на нього зобов`язання з відповідним забезпеченням, яке гарантує виконання зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є його односельчанами, які матеріально не забезпечені і він їм час від часу допомагає. Того дня дійсно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 прийшли до нього додому з розмовою про будматеріали, які він ним обіцяв дати для ремонту будинку. У ході розмови він пригостив їх вишневою наливкою. ОСОБА_5 вийшов у двір, залишивши його та ОСОБА_7 у хаті. Належний йому автомобіль «Opel Vivaro» стояв поблизу будинку, двері були не замкнені, ключ був у замку запалювання. Як виявилося, ОСОБА_5 невідомо чого вирішив їхати автомобілем до брата. Він йому для цього ключі від автомобіля не давав, як і дозволу взагалі їхати автомобілем. Дорогою до домівки ОСОБА_5 він виявив свій побитий від удару в паркан автомобіль з нетверезим ОСОБА_5 за кермом, який не міг нічого пояснити. Він витягнув ОСОБА_5 з-за керма і доставив автомобіль додому в гараж. Далі він пішов до ОСОБА_5 розбиратися за ремонт автомобіля. Той був нетверезим, сперечався і брат ОСОБА_5 викликав поліцію. Прибула поліція і він заявив їй про угон автомобіля, а саме, що ОСОБА_5 взяв автомобіль без дозволу і пошкодив його. Зараз він пробачив ОСОБА_5 , стверджує що угон автомобіля є значною мірою збігом обставин і легковажністю ОСОБА_5 , який на п`яну голову не думає, що робить. Його більшою мірою цікавив і цікавить ремонт побитого ОСОБА_5 автомобіля і той дав йому гарантії, в тому числі оформлені юридично, що збитки будуть повністю відшкодовані. За таких обставин він наполягає, що ОСОБА_5 , попри свою біографію, не заслуговує у цьому випадку на позбавлення волі і щодо нього має бути застосоване умовне засудження.

Свідок ОСОБА_7 показала, що того дня прийшла разом з ОСОБА_5 до потерпілого з розмовою про будматеріали для ремонту їх будинку, які той обіцяв. Потерпілий пригостив їх вишневою наливкою. В ході частування ОСОБА_5 висловив бажання їхати за братом, на її переконання потерпілий не був проти, ключі від автомобіля лежали на столі і ОСОБА_5 їх взяв.

Свідок ОСОБА_7 давала непослідовні показання щодо події, зокрема під час слідчого експерименту вона заперечила, що потерпілий дозволяв ОСОБА_5 їхати автомобілем. Такий варіант її показань співпадає з показаннями потерпілого і є ближчим до істини. Непослідовність показань ОСОБА_7 пояснюється часом, який минув після події, коли верх бере співчуття до обвинуваченого і внутрішнє, можливо неусвідомлене, бажання виправдати його вчинок. До того ж, ОСОБА_7 перебувала під час сприйняття події в нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_8 підтвердив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 того дня ходили до потерпілого по питанню будматеріалів. ОСОБА_5 вернувся звідти нетверезим і розповів, що побив потерпілому машину. Далі прийшов потерпілий і став сваритися з ОСОБА_5 за гроші на ремонт автомобіля, а далі і бити останнього. З тим щоб припинити сварку і побиття, він викликав поліцію, щоб та сама розбиралася.

Свідок ОСОБА_9 показала, що того дня, підходячи до будинку, зауважила, що автомобіля немає. Сказала про це потерпілому і той відразу побіг його шукати.

Свідок ОСОБА_10 показала, що автомобіль перед подією стояв у дворі будинку з ключами в замку запалювання.

Пошкоджений автомобіль «Opel Vivaro» оглянутий в гаражі, куди його доставив з місця автопригоди потерпілий, а також окремо, як речовий доказ (протокол огляду місця події від 04.04.2021, протокол огляду речей від 05.04.2021, постанова т.1 а.с.86-89, 92-94, 95).

Ринкова вартість автомобіля «Opel Vivaro» станом на 04.04.2021 складала 228564 грн., вартість відновлювального ремонту складала 71683,35 грн. (висновок експерта від 26.04.2021, т.1, а.с.99-109).

На місці автопригоди виявлені її сліди (протокол огляду місця події, т.1, а.с.110-115).

З потерпілим проведений слідчий експеримент, який відповідає його показанням в суді (протокол, т.1, а.с.118-119).

З свідком ОСОБА_7 проведений слідчий експеримент, який відповідає показанням потерпілого в суді (протокол, т.1, а.с.120-121).

ОСОБА_5 05.04.2021 о 0 год. 30 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння з 2,24 проміле (т.1, а.с. 122).

З запису перемовин з поліцією видно, що поліцію викликав ОСОБА_8 , оскільки між обвинуваченим і потерпілим був конфлікт з приводу «побитого» автомобіля і відшкодування збитків за це. Потерпілий приєднався до розмови і повідомив також, що автомобіля ОСОБА_5 не давав, той узяв його сам і побив. З перемовин видно, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 перебувають в стані сп`яніння і їм важко зрозуміло пояснити, що відбулося (т.1, а.с.143).

Таким чином, ОСОБА_5 , повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, яке виявилося в тому, що обвинувачений усвідомив протиправність своєї поведінки, вибачився перед потерпілим.

Суд враховує також те, що обвинувачений не вперше притягується до кримінальної відповідальності, що позначилося на його характеристиці. Однак, слід усе ж взяти до уваги особливі обставини кримінального правопорушення. ОСОБА_5 дійсно взяв автомобіль без дозволу, розпочав ним рух, а отже незаконно заволодів ним. Однак, з обставин справи видно, що якби обвинувачений не пошкодив би дорогою автомобіль, то ніякого звернення потерпілого в поліцію не було б. І потерпілий, і обвинувачений вживали разом спиртні напої, якими пригостив обвинуваченого саме потерпілий. Під впливом алкоголю обвинувачений без потреби і розумного наміру взявся їхати за братом для того щоб той допоміг завантажити мізерну кількість будматеріалів, які йому ще ніхто не дав. Цьому сприяло те, що він побачив автомобіль і ключі в замку запалювання, далі спрацював алкоголь. Злочин є злочин, стан сп`яніння є обтяжуючою обставиною, однак слід зважити на наміри обвинуваченого. Відбувся фактично угон автомобіля з легковажним наміром, не було наміру його продати, сховати, розібрати і т.п. Обвинувачений стверджує, що він брав автомобіль потерпілого і раніше, в тому числі з наміром їхати за випивкою, закускою і різниця цього разу полягала в тому, що він до місця призначення не доїхав, побив автомобіль і став сперечатися з потерпілим за суму на ремонт автомобіля. Далі почалася бійка і виклик братом поліції для того, щоб бійку припинити. І справді, потерпілий не став викликати поліцію на місце автопригоди, забрав автомобіль, поставив його в гараж і пішов до обвинуваченого з`ясовувати питання не з приводу угону, а з приводу відшкодування збитків за пошкодження автомобіля. На сьогодні обвинувачений і потерпілий порозумілися, обвинувачений робить усе, щоб загладити вину і відшкодувати збитки. А саме, обвинувачений юридично оформив своє зобов`язання перед потерпілим щодо відшкодування збитків, подбав про надійне забезпечення цього зобов`язання. Потерпілий настоює на тому, що обвинуваченого не варто відправляти в місця позбавлення волі, слід застосувати умовне засудження.

З огляду на викладене, виходячи з переконання, що покарання має бути справедливим, на основі особливих обставин справи, суд вважає, що попри кримінальну «біографію» обвинуваченого, усе ж у цьому випадку йому потрібно надати шанс довести, що злочин відбувся внаслідок радше збігу обставин і легковажності, ніж продуманого наміру. А тому до обвинуваченого слід застосувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачене ст.75 КК України. Слід також врахувати, що обвинувачений до цього часу понад рік перебував під вартою і в нього було достатньо часу для того щоб подумати над легковажністю своїх вчинків з сумними наслідками. Крім цього, обвинувачений має важке хронічне захворювання, яке вимагає постійного лікування і відповідних для такого лікування умов.

З огляду на обставини вчиненого, виду транспортного засобу, яким заволодів обвинувачений, його вартості, майнового та сімейного стану обвинуваченого, суд вважає за можливе не застосовувати щодо нього конфіскацію майна.
Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, а саме, звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 скасувати, звільнивши його з-під варти негайно, в залі суду.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання його попереднє ув`язнення з 05 квітня 2021 року по 10 листопада 2022 року, з розрахунку день за день.

Речові докази: автомобіль марки «Opel Vivaro», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 .

Арешт на автомобіль і свідоцтво, накладений відповідно до ухвали слідчого судді від 07.04.2021, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати у розмірі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, протягом такого ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.
Головуючий ОСОБА_11