Справа № 148/914/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку,

В С Т А Н О В И В :

Захисник ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в інтересах ОСОБА_4 про звільнення останнього від призначеного покарання з випробування після закінчення іспитового строку, мотивуючи дане клопотання тим, що ОСОБА_4 засуджено вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 08.12.2020 за ст.185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі, з встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України на один рік. Згідно вироку суду на нього було покладено обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В клопотанні захисник ОСОБА_5 зазначає, що засуджений ОСОБА_4 покладені на нього обов'язки виконав, до адміністративної відповідальності за порушення умов відбування покарання не притягувався, нового злочину не скоїв.

В цілому засуджений ОСОБА_4 обов`язки покладені на нього вироком суду виконав. Іспитовий строк закінчився08.12.2021.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 висловив позицію, яка підтримана засудженим щодо звільнення останнього від призначеного покарання. В своїх доводах послався на те, що відповідно до Конституції України, рішень ЄСПЛ, Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини, засуджений ОСОБА_4 не являється особою яка вчинила новий злочин, хоча відносно нього і розглядається кримінальна справа Немирівським районним судом, так як його вина не встановлена вироком суду. Тому, і не можна констатувати вчинення ним нового злочину. А перебування засудженого на обліку в органу пробації, після закінчення іспитового строку, порушує права і свободи ОСОБА_4 .

Представник органу пробації, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив. Неявка останнього не перешкоджає розгляду справи по суті, що відповідає вимогам ст. 539 КПК України.

Прокурор висловив позицію щодо відмови у задоволенні клопотання, вказавши на його не відповідність вимогам кримінального та кримінально-виконавчого законодавства та безпідставність.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з ст. 78 ч.1 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

В свою чергу ст. 165 ч.2 КВК України визначено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Таким чином, законодавцем визначено дві складові, які б давали підстави звернення до суду із клопотанням про звільнення від відбування покарання, це виконання покладених обов`язків та не вчинення нового кримінального правопорушення.

В свою чергу, в ст. 11 КК України визначено поняття кримінального правопорушення, а саме кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Так, з наданих суду матеріалів особової справи, зокрема вимоги про судимість, вбачається, що відносно засудженого ОСОБА_4 , 24.06.2021, направлено кримінальну справу до суду з обвинувальним актом.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді в Немирівському районному суді Вінницької області.

В своїх доводах захисник посилається на не встановлення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінуємих йому кримінальних правопорушеннях, в зв`язку з тим, що рішення в кримінальному провадженні ще не прийнято.

У відповідності до вимог ст. 75 КК України та п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ст. 78 ч.3 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

Разом з тим, суд критично оцінює доводи сторони захисту, так як вони повністю суперечать вимогам ст. 78 ч.1 КК України та ст. 165 ч.2 КВК України, де законодавцем не вказано про необхідність встановлення винуватості особи, а прямо передбачено обставину не вчинення особою нового злочину.

Таким чином, в порушення зазначених вище вимог законодавства, клопотання сторони захисту про звільнення засудженого від відбування покарання задовленню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78. ч. 1 КК України, 165 ч.2 КВК України, ст. ст. 537 ч.1 п.9, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: