ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/276/23 Справа № 202/59/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000021, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 296 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_5

підозрюваного

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 січня 2023 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 березня 2023 року.

Слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 296 КК України, а також ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду існує, обумовленого тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку та ризиу незаконного впливу на свідків та потерпілих, оскільки досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

В обґрунтування, захисник, посилаючись на фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, вказує на необґрунтованість підозри ОСОБА_6 .

Вказує, що твердження сторони обвинувачення щодо пошкодження ОСОБА_6 за допомогою невстановленої рідини лакофарбового покриття на автомобілях, не підтверджується жодним вагомим доказом, окрім показів працівників поліції.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані.

Згідно матеріалів справи слідує, що 06 січня 2023 року до ЄРДР за № 0000021 внесені відомості за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.

06 січня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, поєднаному з опором представникові влади, а також у придбанні, носінні та зберіганні вибухової речовини та вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як слідує з наданих матеріалів справи, під час судового розгляду слідчий суддя в повній мірі з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події від 06 січня 2023 року та фототаблицею до нього; протоколом обшуку від 06 січня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06 січня 2023 року; консультаційним висновком спеціаліста від 06 січня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06 січня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06 січня 2023 року; висновком експерта № СЕ-19/104-23/747-ВТХ від 06 січня 2023 року, які вказують на високу ймовірність причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Розглядаючи доводи захисника стосовно відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, який врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296,ч. 1 ст. 263 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься в тому числі до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання. Слідчий суддя також дійшов висновку про наявність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих, оскільки досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено.

З таким висновком погоджується й колегія суддів, оскільки він в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо недоведеності фактичних обставин вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з посиланням на не встановлення слідчим суддею усіх обставин справи, то вони фактично зводяться до оцінки доказів та вирішення питань доведеності чи недоведеності вини підозрюваного в інкримінованому злочині, які вирішуються судом першої інстанції при ухваленні вироку, і на даному етапі кримінального провадження ці питання не розглядаються.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 199 КПК України, є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення .

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000021, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 296 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4