Справа № 642/115/23
Провадження 1-кп/642/43/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ленінського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001034 від 25.09.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який на утриманні малолітніх дітей не має, не одружений, не працюючий, зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий

1). 03.12.2021 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення із застосуванням ст. 75, 76 КК України та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

2). 18.08.2022 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 ст. 70 КК України позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

3). 03.11.2022 відділом поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області скерований обвинувальний акт до суду за ч. 4 ст. 185 КК України, рішення по справі не має;

у вчиненні кримінального правлпорушенн (злочину) передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який на утриманні малолітніх дітей не має, не одруженного, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованного за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правлпорушенн (злочину) передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будучи достеменно обізнанними про введення військового стану починаючи з 05 год.30 хв., 24 лютого 2022 року строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб відповідно до Указу Президента № 573/2022 від 12.08.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 вчинили умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 24.09.2022 року, приблизно о 15 год. 30 хв. точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 за попередньою змовою разом із ОСОБА_4 та із іншою особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, цілеспрямовано прибули до території залізничної станції «Харків-Сортувальний», яка розташована за адресою: м. Харків, біля подинку №22Б по вул. Залізничній в м. Харків з метою вчинення крадіжки мідного дроту, з стовпів № 331-332. опор контактної мережі №51-49.

Перебуваючи біля зазначених опор контактної мережі, заздалегідь розподіливши злочинні ролі щодо обсягу вичинювання спланованих дій, реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, вважаючи, що за їх діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити скоєнню задуманого злочину, ОСОБА_3 , діючи повторно та за попередньою змовою у групі осіб разом з ОСОБА_4 , та із іншою особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, підійшли до вищезазначених опор контактної мережі, користуючись заздалегідь заготовленою мотузкою з фрагментом палки, підтягнули дріт з вказаних опор до низу, та за допомогою сокири невстановлена особа відрубав шматок мідного дроту МФ-100, загальною довжиною 6 метрів, вагою 5,34 кг., який на праві власності належить АТ «Українська залізниця», вартість якого згідно висновка судово-товарознавчого експерта ОСОБА_5 №510 від 21.10.2022 становить 1869 грн.00 коп.

Після цього ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 із іншою особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, покинули місце вчинення злочину, разом з викраденим майном, яким у подальшому розпорядилися на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 разом із іншою особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження та ОСОБА_4 спричининили АТ «Українська залізниця», матеріальні збитки на сумму 1869 грн.00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення злочину передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав повністю та надав показання аналогічні фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті. З найменуванням та вартістю викраденого майна погоджується. Крадіжку вчинив тому, що у нього не було коштів на існування.

Цивільний позов визнає в повному обсязі, однак можливості відшкодувати завдані збитки не має.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав повністю та надав показання аналогічні фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті. З найменуванням та вартістю викраденого майна погоджується. Добровільно сплатив частину сапричиненої шкоди.

Представник потерпілого АТ «Україниська залізниця», у судовому засіданні підтвердила факт виплати ОСОБА_4 , сумму спириченної шкоди в сумі 1000 грн.

Враховуючи те, що обвинувачені в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованного їм органом досудового слідства кримінальних правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти не дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин суд визнає доказаними фактичні обставини справи щодо дати, часу, місця, способу скоєння кримінальних правопорушень, форми умислу, а також інші обставини, визначені ч. 1 ст. 91 КПК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, за попереднью змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Відповідно дост. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статтей 65-67 ККУкраїни враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд при призначенні покарання визначає тяжкість кримінального правопорушення, враховуючи його характер, обставини вчинення, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак, поведінку особи до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів проти власності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини та щире каяття.

Обтяжуючих обставин відповідно до ст. 67 КК Україниє судом не встановлено.

Під особою обвинуваченого розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак, щодо якого ухвалюється обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення.

Про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він офіційно не працевлаштований, неодружений, утриманців не має, має місце постійного проживання, за місцем проживання не обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово був засуджений за кримінальні правопорушення проти власності. Останній раз ОСОБА_3 був засуджений 18.08.2022 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 ст. 70 КК України позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення після постановлення вироку Київським районним судом м. Полтави, на думку суду, свідчить про свідоме нехтування обвинуваченим правилами, встановленими в суспільстві в частині охорони права власності та про його стійку антисоціальну спрямованість та вперте небажання стати на шлях виправлення.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, його відношення до вчиненого, приходить до висновку що ОСОБА_3 представляє небезпеку для суспільства, його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто необхідним і достатнім для можливого виправлення ОСОБА_3 буде призначення йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням вимог ст. 71 КК України, оскільки обвинувачений вчинив нове кримінальне правопорушення не відбувши покарання визначене за Київського районного суду м. Полтави від 18.08.2022.

Судом вивчені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами статтей 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставить, що обтяжують покарання.

Суд при призначенні покарання визначає тяжкість кримінального правопорушення, враховуючи його характер, обставини вчинення, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак, поведінку особи до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів проти власності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини та щире каяття, добровільне відшкодування збитків.

Обтяжуючих обставин відповідно до ст. 67 КК Україниє судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєнного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, відсутність обставин, що його обтяжують, додержуючись принципу законності, індивідуалізації,справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, також враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, та беручи та враховуючи поведінку обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання, застосувавши ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, та вважає, що таке покарання буде справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначення ОСОБА_4 більш суворого покарання буде явно несправедливим через суворість, враховуючи його відношення до вчиненого та обставин, які пом`якшують покарання.

Вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні представником потерпілого цивільний позов, суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК Українишкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК Україниособа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальної або моральної шкоди, має право пред`явити до обвинуваченого цивільний позов. Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ст. 129 КПК України). Згідно положень ч.5 ст.128 КПК Україницивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються нормиЦивільного процесуального кодексу Україниза умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За вимогами ч. 1 ст. 22 ЦК Україниособа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі

Згідно ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу Українишкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується особою яка таку шкоду заподіяла.

Представником потерпілого АТ «Південа залізниця» заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених в сумі 1869 грн. На теперешній час обвинуваченим ОСОБА_6 .Єю добровільно відшкодовано 1000 грн. спричиненої шкоди. Не сплачена сума спричиненої шкоди у розмірі 869 грн. підлягає стягненню з обвинувачених на користь потерпілого.

Запобіжні заходу по цьому укримінальному провадженню відносно обвинувачених не обирався.

Процесуальні витрати у справі в сумі 566 грн. 31 коп. за проведення судово- товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинувачених.

Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст.7,349,368,370,373,374,394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК Українита призначити покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 18.08.2022 і остаточно визначити ОСОБА_3 покаранняу виді 6 (шести) років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід по цьому кримінальному провадженню не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушенея, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на 2 (два) роки з покладанням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, відповідно до п. 1, 2 ч. 1, ст. 76 КК України.

Срок відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту оголошення вироку.

Заявлений представником потерпілого АТ «Українська залізниця» код ЕДРПОУ 40075815 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 цивільний позов в інтересах АТ «Українська залізниця» в сумі 869 грн. солідарно.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судові витрати в суммі 566 грн. 31 коп. за проведення судово- товарознавчої експертизи по 283 грн. 16 коп. з кожного в доход держави.

Речові докази по справі - фрагмент палки з мотузкою, які зберігаються в камері збереження ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківсої області - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьоїстатті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_1