Категорія ч.2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
Житомирський апеляційний суд
Ухвала

іменем України

16 лютого 2023 р.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

потерпілого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в ході розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргоюОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 02 грудня 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и л а:

Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кодня Житомирського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм в ПП « ОСОБА_10 », одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено повністю. Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 майнову шкоду в сумі 5823,70 грн, моральну шкоду в сумі 10000 грн, а всього 15823 (п`ятнадцять тисяч вісімсот двадцять три) грн 70 коп.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що близько 17 години 30 хвилин 06.11.2019 року перебував на кінцевій зупинці маршрутного таксі № 8, по вул. Труда, 20 в м. Житомирі, де у нього ґрунті раптово виниклих неприязних відносинах розпочався конфлікт з раніше відомим чоловіком ОСОБА_8 .

В ході даного словесного конфлікту у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_7 наблизився до ОСОБА_8 та наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя, після чого останній почав прикривати обличчя та кричати, але ОСОБА_7 почав наносити хаотичні удари кулаками обох рук по його голові та руками.

Таким чином, внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на губі крововиливу, садна та синців на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив вирок суду змінити в частині призначеної міри покарання та стягнення відшкодування матеріальної і моральної шкоди, а саме змінити міру покарання у виді 160 (сто шістдесяти) годин громадських робіт на штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відмовити у задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 щодо стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди за безпідставністю.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник в письмовій формі під час апеляційного розгляду провадження заявили клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст.49 КК України. ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав дане письмове клопотання, просив його розглянути без захисника. Йому зрозуміло що підстава для закриття кримінального провадження є нереабілітуючою, і потерпілий має право повторного звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої проступком. Зазначив, що готовий відшкодувати шкоду в розмірі 5000 грн., однак потерпілий на таку суму не погоджується.

Прокурор не заперечив проти заявленого клопотання.

Потерпілий ОСОБА_8 заперечив проти задоволення клопотання, просив його відхилити, а вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду , колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, вирок суду підлягає скасуванню на підставі ст. 417 КПК України з закриттям кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст.9 КПК України (принцип законності кримінального провадження) під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та відповідно до висунутого обвинувачення інкриміновані дії вчинено 06.11.2019 року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, за який санкцією статті передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Станом на 16 лютого 2023 року сплинуло більше ніж три роки з моменту вчинення к ОСОБА_7 проступку за ч.2 ст. 125 КК України, та відповідно, закінчились визначені ст.49 КК України строки давності, ухвалений вирок щодо ОСОБА_11 не набрав законної сили, даних про притягнення за цей час обвинуваченого до кримінальної відповідальності чи вчинення ним інших кримінальних прав порушень немає, а тому останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України, а вирок суду - скасуванню та кримінальне провадження - закриттю на підставі ст. 417, п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Апеляційним судом відповідно до ст.285 КПК України ОСОБА_7 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, а також право на розгляд апеляційної скарги, поданої ним, зміст та вимоги якої також оголошені апеляційним судом, на що обвинувачений ОСОБА_7 надав свою згоду саме на першочерговий розгляд його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, підтвердивши, що йому зрозуміла як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, на що надав свою згоду.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Зазначені вище нормативні положення спрямовані на реалізацію також вимог засади змагальності сторін, згідно з якими суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків згідно із ч.6 ст.22 КПК України.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч.2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Зазначені підстави, як встановлено в ході апеляційного перегляду, дотримані. Матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття рішення судом про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення чинним законодавством не передбачено.

Оскільки обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та разом із захисником наполягає на негайному вирішенні клопотання, то відсутні підстави для проведення судового провадження, що включає в себе відповідно до п.24 ст.3 КПК України і апеляційне провадження, в повному обсязі в загальному порядку, у зв`язку з чим апеляційний суд не надає оцінки доводам апеляційної скарги.

Проведення розгляду апеляційної скарги, відповідно до яких суд має встановити чи винуватий обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення та чи підлягає покаранню за його вчинення, не відповідатиме вимогам законності.

Згідно з вимогами ст.417 КПК України, з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує вирок суду щодо ОСОБА_7 і закриває кримінальне провадження.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо нього закриттю у зв`язку із закінченням строків давності.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності цивільний позов потерпілого підлягає залишенню без розгляду відповідно до положень ст. 129 КПК України, що не позбавляє останнього права повторно звернутися до суду з таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 417, 284 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 02 грудня 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України скасувати.

На підставі ст.49 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 125 КК України.

Кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Ухвала набирає чинності негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: