Справа № 991/185/23
Провадження 1-кп/991/3/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участі

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про скасування ухвали Вищого антикорупційного суду від 01.02.2023 про накладення на обвинувачену ОСОБА_7 грошового стягнення у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 04.01.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львів Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває зазначене кримінальне провадження.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 01.02.2023 на обвинувачену ОСОБА_7 накладено грошове стягнення у розмірі 0,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 342 (одну тисячу триста сорок дві) грн, за невиконання обов`язку прибути за викликом до суду 01.02.2023.

У судовому засіданні 13.02.2023 обвинувачена ОСОБА_7 подала клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення.

Клопотання обґрунтовано тим, що всупереч ч. 9 ст. 135 КПК України, у судовому засіданні 31.01.2023 колегією суддів повідомлено про виклик у наступне судове засідання на 01.02.2023. Процесуальні дії, проведення яких потребували участі обвинуваченої у строк менше трьох днів від дати виклику, у даному кримінальному провадженні, відсутні. Прибути в судове засідання 01.02.2023 обвинувачена була позбавлена можливості, через відсутність необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом, оскільки проживає у м. Луцьк, що знаходиться на відстані 400 км від м. Києва. Факт отримання 31.01.2023 повідомлення про виклик на 01.02.2023 не заперечує, однак, категорично заперечує отримання його завчасно. Окрім того, 31.01.2023 захисник ОСОБА_6 повідомив суд про неможливість обвинуваченої прибути за викликом з поважних причин. Такою поважною причиною є несвоєчасне одержання повістки про виклик, що узгоджується з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 138 КПК України. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку, що причиною неявки в судове засідання є участь захисника в іншому судовому засіданні. У зв`язку з цим, просила скасувати ухвалу колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 01.02.2023, оскільки таке стягнення накладено безпідставно.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 підтримала подане клопотання, просила його задовольнити. На запитання відповіла, що 31.01.2023 була повідомлена про судове засідання, призначене на 01.02.2023. Того ж дня повернулась до м. Луцьк у зв`язку з об`єктивними та суб`єктивними факторами, що пов`язані з депутатською діяльністю та іншими обставинами, про які не може повідомити суду. Вважає, що у разі завчасного повідомлення про судове засідання на 01.02.2023 змогла б заздалегідь врегулювати об`єктивні та суб`єктивні фактори. Звертала увагу на те, що, повернувшись з Парламентської асамблеї Ради Європи, повинна була їхати до м. Вашингтон, однак не поїхала через призначене судове засідання у Вищому антикорупційному суді на 30.01.2023.

Захисник ОСОБА_6 оголосив зміст та підтримав клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про скасування ухвали про накладення грошового стягнення, просив задовольнити його. Додатково на питання пояснив, що причиною неявки обвинуваченої у судове засідання 01.02.2023 є несвоєчасне повідомлення, а також усі в сукупності обставини, про які зазначила обвинувачена в судовому засіданні. Із додатковою заявою про неможливість прибути в судове засідання 01.02.2023 обвинувачена не зверталась. Вважає, що відповідні обставини були озвучені обвинуваченою у судовому засіданні 31.01.2023.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання. Вважає, що обвинувачена ОСОБА_7 не з`явилась у судове засідання 01.02.2023 не по своїй волі, а за вказівкою захисника ОСОБА_6 . Така позиція захисту є хибною, оскільки бажання захисника прибувати чи не прибувати в судове засідання не є поважною причиною неявки обвинуваченої. На переконання прокурора, поважності причин неприбуття обвинуваченої до суду 01.02.2023, передбачених ст. 138 КПК України, клопотання не містить. У зв`язку з цим просив відмовити в його задоволенні.

Дослідивши подане клопотання, заслухавши думку учасників, колегія суддів дійшла такого висновку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що виклик у судове засідання, призначене на 30.01.2023, здійснено 23.01.2023 (т. 1 а.с. 40), відповідно до вимог ч. 9 ст. 135 КПК України, тобто не пізніше ніж за три дні до дати судового засідання.

Судове засідання 30.01.2023 було відкладено на 31.01.2023 у зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_6 та подання ним клопотання про відкладення судового засідання (т. 1 а.с. 41).

У судове засідання 31.01.2023 не з`явився захисник ОСОБА_6 , направив до суду клопотання про відкладення судового розгляду (т. 1 а.с. 50).

У судових засіданнях від 30.01.2023 та 31.01.2023 обвинувачена ОСОБА_7 наполягала на участі захисника ОСОБА_6 у розгляді кримінального провадження.

У судовому засіданні 31.01.2023 узгоджено дату наступного судового засідання - 01.02.2023 (т. 1 а.с. 54), про що є відповідна розписка з власноручним підписом обвинуваченої ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 55).

01.02.2023 захисник ОСОБА_6 направив до суду доповнення до клопотання про відкладення судового розгляду. Вказав, що обвинувачена ОСОБА_7 не може взяти участь у розгляді кримінального провадження, будучи обізнаною про неможливість прийняти участь захисника у розгляді кримінального провадження та про ініціювання ним клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 01.02.2023, тобто з поважної причини (т. 1 а.с. 60).

Колегією суддів установлено, що вказані захисником причини неявки обвинуваченої відсутні в переліку, передбаченому ст. 138 КПК України, та, на переконання колегії, не є такими, які об`єктивно унеможливлювали з`явлення обвинуваченої ОСОБА_7 на виклик у судове засідання, призначене на 01.02.2023. Тобто обвинувачена ОСОБА_7 не виконала свій процесуальний обов`язок, передбачений п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, тобто не прибула за викликом до суду.

Ухвалою колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 01.02.2023 задоволено клопотання прокурора і накладено на обвинувачену ОСОБА_7 грошове стягнення у розмірі 0,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 342 (одну тисячу триста сорок дві) грн, за невиконання обов`язку прибути за викликом до суду 01.02.2023 (т. 1 а.с. 65, 78-79).

За таких обставин колегія суддів мала достатні підстави для постановлення ухвали від 01.02.2023 про накладення на обвинувачену ОСОБА_7 грошового стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 КПК України особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Згідно з ч. 3 ст. 147 КПК України слідчий суддя, суд скасовує ухвалу про накладення на особу грошового стягнення за результатами його розгляду в судовому засіданні, якщо буде встановлено, що стягнення накладено безпідставно, а в іншому випадку - відмовляє у задоволенні клопотання.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, що унормовано ст. 22 КПК України.

Судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку та здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених КПК України (ст. 318 КПК України). Окрім того, судовий розгляд відбувається безперервно, крім часу, призначеного для відпочинку (ст. 322 КПК України). Проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд (ч. 2 ст. 28 КПК України).

Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження унормовані ч. 3 ст. 28 КПК України.

Так, при визначенні дат судових засідань, колегія суддів вважала розумними такі строки відкладень з урахуванням: незначної складності кримінального провадження з одним обвинуваченим та захисником; поведінки учасників кримінального провадження, зокрема, захисника обвинуваченої, який погодився брати участь у судових засіданнях лише через більш ніж два тижні, та обвинуваченої, яка наполягала на обов`язковій участі захисника, тощо.

Колегія суддів констатує, що висловлені в судовому засіданні доводи клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження. Жодних нових доводів, доказів чи обставин, які б могли свідчити про передчасність або необґрунтованість рішення про накладення грошового стягнення, стороною захисту не надано та колегією суддів у судовому засіданні не встановлено. Окрім того, участь обвинуваченої ОСОБА_7 у судових засіданнях 30.01.2023 та 31.01.2023 у м. Києві не свідчили про неможливість взяти участь у судовому засіданні 01.02.2023, у тому числі в режимі відеоконференцзв`язку. Додаткову заяву про неможливість прибути в судове засідання 01.02.2023 обвинувачена не подавала.

З приводу посилання захисника на віддаленість проживання обвинуваченої від місця проведення судового засідання, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_7 31.01.2023, будучи повідомленою про виклик у судове засідання на 01.02.2023, вчинила дії, які унеможливили її явку на виклик, виїхавши з м. Києва до м. Луцька.

Колегія суддів звертає увагу на те, що право учасника кримінального провадження, на якого накладено грошове стягнення та який не був присутній під час розгляду цього питання судом, подати клопотання про скасування відповідної ухвали обумовлено тим, що цей учасник може спростувати висновки суду, що зумовили застосування відповідного заходу забезпечення. У даному випадку, сторона захисту посилається на ті самі документи, які досліджені судом під час розгляду питання про накладення грошового стягнення. Інших обґрунтованих доводів чи доказів, які б свідчили про безпідставність накладення такого стягнення, колегією суддів не встановлено.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали про накладення на ОСОБА_7 грошового стягнення.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 139, 144, 147, 318, 372, 376 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про скасування ухвали Вищого антикорупційного суду від 01.02.2023 про накладення на обвинувачену ОСОБА_7 грошового стягнення у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 04.01.2022, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3