Справа № 603/395/22
Провадження № 1-кп/603/11/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 року Монастириський районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 16 серпня 2022 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 . громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, який не працює, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 16.08.2022 року приблизно о 10 год 50 хв під час дії на території України правового режиму воєнного стану, перебуваючи біля торгового прилавка алкогольного відділу магазину «Україна», що за адресою: вул. Шевченка, 17-Б, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, умисно, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та ніким він помічений не буде, взяв одну пляшку горілки «Козацька рада особлива» об`ємом 0,25 літра, відійшов із нею у сторону та заховав її у внутрішню кишеню куртки, у яку був одягнений.

Надалі ОСОБА_3 умисно, бажаючи заволодіти неналежною йому однією пляшкою горілки «Козацька рада особлива» об`ємом 0,25 літра, яка знаходилась у внутрішній кишені його куртки, та не маючи наміру за неї платити, пішов у сторону каси та виходу із приміщення магазину.

Після цього ОСОБА_3 , пройшовши повз касу, знаходячись біля виходу із приміщення магазину та не заплативши за викрадену пляшку горілки, почувши від продавця магазину зауваження у свою сторону і прохання повернути викрадену горілку або заплатити за неї, діючи в умовах очевидності, у присутності працівника магазину ОСОБА_7 , яка усвідомлювала протиправний характер дій ОСОБА_3 , знаючи, що робить це помітно для неї, розуміючи, що його дії працівником магазину помічені, усвідомлюються та оцінюються як факт викрадення майна, різко відчинивши вхідні двері приміщення магазину вибіг на вулицю, після чого був спійманим працівником магазину ОСОБА_7 , яка в подальшому відвела ОСОБА_3 на сходову клітку магазину, після чого ОСОБА_3 витягнув із внутрішньої кишені куртки пляшку горілки "Козацькарада особлива" об`ємом 0,25 літра, відкрив та випив її вміст перед продавцем ОСОБА_7 , чим спричинив фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 55 грн 87 коп.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК України) як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

За даним фактом 16.08.2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134.

03 березня 2023 року між прокурором Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_5 на укладення угоди та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_6 у приміщенні приміщенні Монастириського районного суду Тернопільської області укладено угоду про визнання винуватості.

За вказаною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та просить затвердити вказану угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену міру покарання.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить із такого.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України); угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України).

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним. Умови угоди відповідають вимогам КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 надала прокурору ОСОБА_4 письмову згоду на укладення нею угоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Узгоджена між сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. ст. 65, 69 КК України, інтересам суспільства не суперечить.

При затвердженні угоди суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, вчинення злочину вперше.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам закону, суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України узгодженої сторонами міри покарання, яке з врахуванням таких пом`якшуючих обставин як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої матеріальної шкоди, за відсутності обтяжуючих обставин, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Долю речового доказу вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України наявні у кримінальному провадженні процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-22/7868-ТВ від 18.08.2022 року у розмірі 755,12 грн - стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 березня 2023 року між прокурором Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 16 серпня 2022 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 03 березня 2023 року покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - пляшку горілки «Козацька рада особлива» об`ємом 0,25 літрів, поміщену у сейф-пакет № ІNZ1030511, - знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн 12 (дванадцять) коп процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-22/7868-ТВ від 18.08.2022 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1