Справа № 385/152/23
Провадження № 1-кп/385/37/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2023 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження №0000184 від 06.11.2022 та № 0000008 від15.01.2023 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дурлешти, м. Кишинів, Республіка Молдова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, працездатного, який не працює та не навчається, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: - 17.01.2022 вироком Гайворонського районного суду за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання згідно ст.75 КК України на 2 роки 6 місяців,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

05 листопада 2022 близько 12.00 год. в умовах воєнного стану як особливого правового режиму, який введено із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022», надалі неодноразово продовжено, зокрема до 21.11.2022 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з метою особистого збагачення злочинним шляхом, будучи достовірно обізнаний про відсутність потерпілої, шляхом зламу металевої скоби навісного замка, незаконно проник до житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , звідки в одній із кімнат таємно викрав чуже майно, належне ОСОБА_6 ,- цифровий ТВ приймач марки «Uclan» Т2 НD SESnternet, чорного кольору, вартістю 290 гривень, та цифровий ТВ-приймач марки «WorldVisionT62 M2», чорного кольору, вартістю 250 гривень.

Одержавши можливість вільно розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд ОСОБА_4 залишив житлове приміщення, сховавши викрадене майно при собі в одязі, яке в подальшому оплатно передав свідкові ОСОБА_7 , не повідомивши про дійсні обставини його придбання.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 540 гривень.

Крім того 15січня 2023 року близько 12 години 00 хвилин в умовах воєнного стану як особливого правового режиму, який введено із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022», надалі неодноразово продовжено, зокрема до 19 лютого 2023 року, в м. Гайворон, Голованівського району, Кіровоградської області, у ОСОБА_4 , який перебував по вулиці Заводській, виник злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадення майна, належного ОСОБА_8 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , оскільки ОСОБА_4 був достовірно обізнаний, що потерпілий відсутній за місцем проживання та його протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами.

Невідкладно реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, пройшов до під`їзду загального користування в багатоквартирному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, упевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, таємно, викрав чуже майно кросівки синього кольору, марки «NewBalance», вартістю станом на 15.01.2023 2600 (дві тисячі шістсот) гривень, що перебували у власності ОСОБА_8 .

Одержавши можливість вільно розпоряджатися викраденим майном ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 2600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднане із проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, детально розповів про мотиви та обставини вчинення.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, подала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, зазначила, що претензій майнового чи морального характеру до ОСОБА_4 не має, викрадене майно їй повернуте під час досудового розслідування, міру покарання залишила на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, зазначив, що претензій майнового чи морального характеру до ОСОБА_4 не має, викрадене майно йому повернуте під час досудового розслідування, міру покарання залишила на розсуд суду.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), повторно, поєднаної із проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує роз`яснення п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, де вказано, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Що стосується призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує наступне.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України до тяжкого, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви. Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, звертався за допомогою до психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання. Суд враховує обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому. Крім того суд враховує позицію потерпілих, які просили притягнути ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, щодо призначення покарання обвинуваченому покликались на розсуд суду, вказавши що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не мають.

При цьому суд також зважає на те, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 54 від 20.12.2022 ОСОБА_4 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає легкою розумовою відсталістю, проте ступінь розумового недорозвинення така, що не позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними, підпадає під дію ст. 19 ч. 1 КК України.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, на строк 5 років 6 місяців і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд враховує, що вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2022 ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та звільнено його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки 6 місяців. Новий злочин вчинено ОСОБА_4 в період відбування іспитового строку.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначеннями судами покарання" зазначено, що частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив новий злочин в період іспитового строку, а також вимоги статей 71, 78 КК України, положення пунктів 10, 26 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально і про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 71 КК України, суд приходить до висновку, що, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2022, визначивши остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Суд вважає, що дане покарання обвинуваченому, з врахування вказаних вище обставин, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто таке покарання відповідатиме цілям, які передбачені ч. 2 ст. 50 та ч.2 ст.65 КК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається, відповідного клопотання прокурором не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України й призначити йому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2022 та за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання відраховувати з дня затримання обвинуваченого в порядку виконання вироку.

Процесуальні витрати за проведення судово-трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження, № СЕ-19/112-22/9580-Д від 05.12.2022, що становить 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн 24 коп. стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.

Речові докази - цифровий ТВ приймач марки «Uclan» Т2 НD SESnternet, чорного кольору, та цифровий ТВ-приймач марки «WorldVisionT62 M2», чорного кольору, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити їй за належністю.

Речові докази бувші у використанні кросівки марки «New Balance» темно-синього кольору, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити йому за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

Дата документу 07.04.2023