Справа № 127/8843/23
Провадження № 1-кс/127/3533/23
У Х В А Л А

Іменем України

30 березня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин, Козятинського району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 29.03.2023 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що СВ відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000152, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, в останнє Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 15 лютого 2023 року близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи по вулиці Савченка в місті Вінниця поблизу будинку №10, помітив ОСОБА_7 , яка рухалась у напрямку вулиці Савченка в місті Вінниці, у якої при собі був різнокольоровий пакет з особистими речами. У цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на відкрите заволодіння вищевказаним пакетом ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи в умовах воєнного стану, відкрито, з корисливих мотивів, підбіг ззаду ОСОБА_7 та шляхом ривка заволодів належним їй пакетом, в якому знаходились грошові кошти в сумі 120 гривень та мобільний телефон марки «HUAWEI TIT U02 , вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/3617 від 27.02.2023, станом на момент вчинення злочину 15.02.2023 могла становити 1380 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1500 гривень.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Козятина, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, раніше судимий.

28.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_4 , підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме:

-Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.02.2023;

-Протоколом огляду місця події від 15.02.2023;

-Протоколом допиту потерпілого від 16.02.2023;

-Протоколом пред`явлення предмета для впізнання за фотознімками від 21.02.2023;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2023;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.02.2023;

-Протоколом допиту свідка від 17.02.2023;

-Протоколом огляду місця події від 17.02.2023;

-Протоколом огляду місця події від 20.02.2023;

-Протоколом огляду предмету від 20.02.2023;

-Протоколом допиту свідка від 17.02.2023;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.02.2023;

-Протоколом допиту свідка від 18.02.2023;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2023;

-Протоколом допиту свідка від 16.02.2023;

-Протоколом допиту свідка від 16.02.2023;

-Протоколом огляду документу від 27.02.2023;

-Протоколом огляду документу від 24.02.2023;

-Протоколом огляду документу від 26.02.2023;

-Висновком експерта № СЕ-19/102-23/3677-ТВ від 27.02.2023;

-Іншими доказами зібраними під час досудового розслідування.

Так у зв`язку із переховуванням підозрюваного від досудового розслідування 06.03.2023 ОСОБА_4 було оголошено в розшук та кримінальне провадження було зупинено. Однак 29.03.2023 місцезнаходження ОСОБА_4 було встановлено та останнього поміщено до ІТТ, та матеріали кримінального провадження було відновлено для подальшого досудового розслідування.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема:

-переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на тривалий строк;

-незаконного впливу підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , матиме можливість незаконного впливу свідків, з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

-особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

-домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 , зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

З огляду на здобуті у ході досудового розслідування докази є достатні підстави вважати що підозрюваний ОСОБА_4 , офіційно ніде не працевлаштований, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні немає, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, схильний до вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень, тобто соціальні фактори стримуючого характеру у нього відсутні.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували, щодо поданого клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000152 від 16.02.2023, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, в останнє Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 15 лютого 2023 року близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи по вулиці Савченка в місті Вінниця поблизу будинку №10, помітив ОСОБА_7 , яка рухалась у напрямку вулиці Савченка в місті Вінниці, у якої при собі був різнокольоровий пакет з особистими речами. У цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на відкрите заволодіння вищевказаним пакетом ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи в умовах воєнного стану, відкрито, з корисливих мотивів, підбіг ззаду ОСОБА_7 та шляхом ривка заволодів належним їй пакетом, в якому знаходились грошові кошти в сумі 120 гривень та мобільний телефон марки «HUAWEI TIT U02 , вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/3617 від 27.02.2023, станом на момент вчинення злочину 15.02.2023 могла становити 1380 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1500 гривень.

28.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено по підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Однак, у зв`язку із переховуванням підозрюваного від досудового розслідування постановою слідчого від 06.03.2023 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук, а досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000152 від 16.02.2023 зупинено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2023 по справі №127/6203/23 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На виконання вимог вказаної ухвали 29.03.2023 о 01:40 год. підозрюваного ОСОБА_4 затримано.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000152; протоколу допиту потерпілого від 16.02.2023; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколу допиту свідка від 18.02.2023; протоколу допиту підозрюваного від 28.02.2023; постанови слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 09.02.2021; повідомлення про підозру від 28.02.2023; протоколу затримання особи, на виконання ухвали суду від 29.03.2023; інших матеріалів кримінального провадження; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, розлучений, непрацюючий, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд звертає увагу на те що підозрюваний 06.03.2023 постановою слідчого оголошувався у розшук та 29.03.2023 підозрюваного було затримано на виконання вимог ухвал суду про дозвіл на затримання з метою приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, а тому ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є надзвичайно високим.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_8 необхідно визначити заставу.

В той же час, частиною четвертою статті 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, розуміючи, що кримінальне провадження вчинено ОСОБА_8 із застосування насильства, однак беручи до уваги обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку та особу підозрюваного, зокрема його матеріальний стан (непрацюючий), слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53680,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , однак в межах строку досудового розслідування тобто до 21 травня 2023 року (включно).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 21 травня 2023 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680,00 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1. прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2. не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи.

4. утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя