Справа № 128/951/22
УХВАЛА

23 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ "Стрижавська виправна колонія (№81)" ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широка Балка Білозерського району Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, маючого середню освіту, до засудження не працюючого, засудженого вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 06.06.2019 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 11 місяців позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з клопотанням про умовно дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України, мотивуючи його тим, що він відбуває покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81), відбув 4 роки 7 місяців, має заохочення, позитивно характеризується за місцем проживання та відбування покарання. Також має матір, яка є пенсіонером та хворіє. У зв`язку із викладеним просить звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 власне клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримав та просив його задоволити. Додатково вказав, що щодня ходить на роботу, працює токарем по дереву в столярному цеху, ходить в молитвину кімнату.

Захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання ОСОБА_5 , просив його задоволити. Додатково вказав, що дійсно на початку відбування покарання ОСОБА_5 допускав порушення умов відбування покарання, але останнім часом ОСОБА_5 не допускає порушень, став на шлях виправлення, працевлаштований, тому вважає, що є всі підстави для задоволення клопотання засудженого.

Представник ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки вважає, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення. Окрім того, комісією відмовлено в застосуванні відносно ОСОБА_8 положень ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання ОСОБА_5 з тих підстав, що засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, оскільки працевлаштування засудженого не має постійного сталого характеру. Так в 2019, 2020 та 2021 роках ОСОБА_5 був працевлаштований лише по одному/два місяці. І лише в 2022 році працевлаштований протягом 7 місяців, але це лише після того, як у нього настав строк для можливості застосування ст. 81 КК України.

Розглянувши клопотання та ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

З матеріалів особової справи та характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, по даній справі засуджений вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 06.06.2019 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 11 місяців позбавлення волі. Початок строку 06.06.2019; кінець строку 06.05.2023. В місцях позбавлення волі перебуває з 26.01.2018. В ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» прибув 05.02.2018 з ДУ «Вінницька УВП №1», де стягнень та заохочень не мав. За час відбування покарання 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, має 7 заохочень. Проте це не свідчиить про сталість його виправлення. ОСОБА_5 працевлаштований в майстерні установи в якості різноробочого. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе. Намагається утримувати в чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійсненню за ними належного догялду та використанню їх лише за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, проте якісно в більшості випадків під контролем адміністрації установи. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться із розумною ініціативою. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Залучений до програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення».

Застосуванню ст. 101 КВК України (переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/3 частини строку покарання 26.09.2020) проте комісією відмовлено, як особі яка не стає на шлях виправлення.

Застосуванню ст. 82 КК України (заміна невідбутої частини покарання більш м`яким) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 21.05.2021, проте комісією установи відмовлено як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Застосуванню ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 2/3 частин строку відбування покарання 16.01.2022, проте комісією установи відмовлено як особі, яка не довела свого виправлення.

На профілактичному обліку не перебуває.

З характеристики вбачається, що ОСОБА_5 за час відбування покарання не проявив сталої тенденції щодо виправлення, притягувався до дисциплінарної відповідальності сім разів, в тому числі й за злісні правопорушення, раніше чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності, з них один раз застосовувався випробовувальний термін, один раз звільнявся умовно-достроково, проте належних висновків позитивної спрямованості для себе не зробив, після чого вчинив новий злочин, що може вказувати на повторність вчинення злочину після звільнення, комісія вважає, що ОСОБА_5 не проявив належних позитивних змін його особистості, що створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, повернення його до самостійного загальноприйнятного суспільно нормативного життя в суспільстві. А тому адміністрація установи вважає, що застосування ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_5 не заслуговує.

З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень вбачається, що до засудженого ОСОБА_5 сім разів застосовувалися дисциплінарні стягнення. Також до засудженого ОСОБА_5 застосовано сім заохочень.

Згідно довідки ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№81)» від засудженого ОСОБА_5 за період з 05.02.2018 по 31.10.2022 заява про вивід на роботу до підприємства не надходила, у звязку із чим він не був працевлаштований і оплата праці не проводилася.

Відповідно до довідки ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» №137 від 23.11.2022 засуджений ОСОБА_5 працевлаштований в майстерні установи, а саме: в 2019 році лише в листопаді місяці, в 2020 році лише червні місяці, в 2021 році лише в квітні місяці та з вересня по листопад, в 2022 році з січня по березень, з червня по серпень та в жовтні місяці.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання.

При вирішенні даного питання судом враховані положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Так, сумлінна поведінка означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і

розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; активну участь у

самодіяльних організаціях засуджених, виконання розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу; товариському ставленні до інших засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти, що засуджений

працевлаштований, самостійно без додаткової мотивації виходить на роботу,

належно виконує роботу, бережно ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки.

З врахуванням вищезазначеного, судом встановлено, що в даний час засуджений ОСОБА_5 відбув більше 2/3 строку покарання, проте сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, йому було відмовлено у застосуванні положень ст. 101 КВК України, ст. 82 КК України, ст. 81 КК України, як особі яка не стала на шлях виправлення. ОСОБА_5 працевлаштований на виробництві в установі лише періодично, тобто не постійно, характеризується посередньо. Більшість показників характеризуючих засудженого, згідно характеристики, вказані із позначкою «намагається», за час відбування покарання має сім дисциплінарних стягнень. Тобто, умовою для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є його сумлінна поведінка та ставлення до праці протягом всього строку відбування покарання, а не лише періодично та за умови настання певних обставин, як то відбуття певного строку покарання, та що дає право на умовно-дострокове звільнення. Проте, за матеріалами особової справи засудженого та наданими установою відбування покарання, характеризуючими даними на засудженого, не вбачається його сумлінної поведінки та ставлення до праці.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст. 537 ч. 1 п. 9, ст. 539 ч. 4 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_9 ОСОБА_10