Справа № 296/1019/23
Вирок

Іменем України

02 лютого 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду виділене кримінальне провадження № 0003937 від 14.09.2019р. відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мокра Калигірка Катеринопільського району Черкаської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

14.09.2019 року приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_5 та особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, перебували за адресою: АДРЕСА_2 на території залізничного вокзалу, де зустріли раніше знайомого їм ОСОБА_6 . В подальшому, цього ж дня, та у вказаний час, між ОСОБА_5 , особою, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, та ОСОБА_7 на ґрунті напередодні виниклих неприязних відносин, відбувся словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 та особи, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, виник спільний злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, діючи групою осіб, ОСОБА_5 рукою зжатою в кулак наніс два удари в обличчя ОСОБА_6 , внаслідок чого останній не втримався на ногах та впав на землю. В подальшому, особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, наніс один удар ногою в обличчя ОСОБА_6 та в послідуючому, ОСОБА_5 та особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, спільно розпочали наносити удари ногами по голові та тулубу ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 та особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, діючи групою осіб, умисно заподіяли ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: синця та осадненно забійної рани на обличчі справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; закритої тупої травми живота у вигляді підшкірної гематоми попередньо-бокової стінки живота справа, розриву великого чепця, розривів 5-го сегменту печінки та стінки жовчного міхура, внутрішньочеревну гематому від тіла жовчного міхура з переходом заочеревинної до нижньої порожнистої вени, правої нирки та брижі поперечно-ободової кишки, яка відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Своїми умисними діями, що виразились в заподіянні умисного

тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент

заподіяння, вчиненого групою осіб, ОСОБА_5

вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК

України.

Під час розгляду справи в суді сторонами провадження досягнуто угоди про визнання винуватості.

Суду надано скріплену підписами угоду про визнання винуватості від 31 січня 2023 року, укладену у м. Житомирі між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 .

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 під час судового розгляду беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, погодився на призначення узгодженого покарання, отримав роз`яснення наслідків укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки невиконання угоди. Крім того, у судовій справі відносно особи, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, зобов`язався активно сприяти судовому слідству у викритті кримінального правопорушення, вчиненого особою, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, а саме: надати детальні покази стосовно подій, які відбулись 14.09.2019 приблизно о 02 годині 00 хвилин за адресою: м. Житомир, майдан Привокзальний, 3 на території залізничного вокзалу, внаслідок чого ОСОБА_6 завдано тілесні ушкодження.

Згідно угоди, із врахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, особb обвинуваченого ОСОБА_5 , ставлення останнього до вчиненого, наявність пом`якшуючих обставини (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), а також обов`язок обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого особою, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, сторони вважають за можливе застосувати до останнього положення ст.69 КК України та призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті. Сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

При цьому сторонами угоди засвідчено, що жодні обмеження для застосування такого виду покарання та у вказаному порядку відсутні.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення і затвердження угоди, що передбачені ч.2 ст.473 та ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, що роз`яснено судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачений надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначив, що угоду про визнання винуватості було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз та вона не стала наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіривши угоду, судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при її укладенні дотримано вимог ст.470, ч.6 ч.7 ст. 474 КПК України, обвинувачений беззастережно визнав вину, може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, що підтвердив безпосередньо в судовому засіданні усно, а отже угода може бути затверджена судом з одночасним ухваленням вироку і її умови не порушать права, свободи, інтереси сторони чи інших осіб.

Жодна особа по кримінальному провадженню не визнавалась потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено. Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Долю речових доказів вирішити на підставі приписів ст.100 КПК України.

Арешт на майно не накладався. Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.368, 369,374, 394,474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.01.2023р., укладену між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому узгоджену міру покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 14.09.2019р.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 залишити попередній - тримання під вартою, продовживши строк його дії на 60 днів, тобто до 02 квітня 2023р. (включно).

Речові докази одяг ОСОБА_6 , а саме жіночу спідницю сірого кольору, з плямами речовини бурого кольору, теніску у біло блакитно рожеву смужку, шкарпетки білого кольору, труси чоловічі сірого кольору, кофту чорного кольору, взуття чорного кольору, джинсові штани синього кольору з ремінцем чорного кольору, спортивну кофту з капюшоном сірого кольору з плямами речовини бурого кольору, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 30 днів, починаючи з моменту його проголошення обвинуваченим, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно ч.4 ст.469 кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Головуючий суддя ОСОБА_1