Справа № 484/1960/23
Провадження № 1-КС/484/355/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

18 квітня 2023 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , а також підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні винесене у кримінальному провадженні № 0000486 від 16.04.2023 року слідчим СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, інваліда П групи, зареєстрованого і мешканця АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, -

ВСТАНОВИВ:

СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження № 0000386 від 16.04.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

18.04.2023 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що перебуваючи на волі він може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_5 може впливати на свідків, з якими знайомий; не працює, може продовжити злочинну діяльність. Вважає, що тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, може спонукати його до втечі з метою уникнення відповідальності. Посилається на негативну репутацію підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не оспорював обґрунтованість підозри, однак проти тримання його під вартою заперечував, просив обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що він має постійне місце проживання, живе з мамою, проходить лікування у психіатра, приймає ліки, не має наміру вчиняти злочини. Зазначив, що наніс потерпілому удар викруткою, тому що той ображав його матір.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного, просив обрати цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений має отримувати лікування, призначене лікарем психіатром, а в умовах тримання під вартою це неможливо. Вважав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу в обов`язковому порядку судом повинні враховуватися вимоги ст.ст. 177-178 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно 15.04.2023 року ОСОБА_5 на сайті OLX розмістив оголошення про здачу в оренду приміщення літньої кухні по АДРЕСА_1 . 16.04.2023 року близько 13.00 години за вказаним оголошенням до ОСОБА_5 прийшов ОСОБА_8 та почав оглядати житло з матір`ю ОСОБА_5 . В цей же час до приміщення літньої кухні з викруткою в руці забіг ОСОБА_5 , який перебував у збудженому стані і на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс два удари викруткою в центр спини ОСОБА_8 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини по центру спини, яке відповідно до правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

За таких обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, про що йому повідомлено 17.04.2023 року.

Зазначені вище обставини підозри підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами: протоколом огляду місця події приміщення літньої кухні домоволодіння по АДРЕСА_1 , де виявлено і вилучено викрутки із слідами речовини, схожої на кров, які визнані речовими доказами; поясненнями ОСОБА_9 про обставини нападу на нього; довідкою КНП ПЦМБЛ про те, що бригадою швидкої допомоги в лікарню доставлено ОСОБА_8 з проникаючим пораненням грудної клітини по центру спини та із забійною раною спинки носа; поясненнями ОСОБА_5 , які він дав суду і при цьому підтвердив, що наніс потерпілому два удари викруткою в спину.

Вважаю, що зазначені вище встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, тобто підозра є обґрунтованою, хоча і не містить передбаченого диспозицією ч.1 ст. 121 КК України визначення, за яким відбулася кваліфікація, однак це пов`язано з тим, що наразі висновок судово-медичної експертизи ще не готовий. Крім того, в процесі досудового розслідування підозра може бути змінена, уточнена тощо.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким і за нього передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України дозволяє застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, як то передбачено ч.4 ст. 183 КПК України.

16.04.2023 року о 15.05 годині в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення безпосередньо після вчинення злочину.

ОСОБА_5 має негативну репутацію. Дійсно, він має постійне місце проживання, однак за ним характеризується негативно, зловживає алкоголем, на нього надходять скарги від сусідів. ОСОБА_5 є особою з інвалідністю П групи, перебуває на обліку лікаря психіатра, що підтверджується відповідною довідкою, однак суду не надано документів, які б підтверджували, що він не може проходити лікування чи взагалі знаходитись в слідчому ізоляторі. Дійсно, згідно наданої довідки квартального комітету ОСОБА_5 проживає з матір`ю, однак це не спростовує того факту, що він зловживає алкоголем і на його поведінку скаржаться сусіди. За таких обставин твердження підозрюваного про те, що дома він буде під наглядом матері, зможе продовжити лікування і не буде вчиняти правопорушень, не заслуговує на увагу. Суд не встановив, що мати підозрюваного має на нього будь-який позитивний вплив.

Суд вважає, що наявний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду. Обґрунтовано можна стверджувати, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності, оскільки в разі доведеності його вини судом можливе призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Він не працює, не пов`язаний сімейними відносинами, не має усталених соціальних зв`язків, має негативну репутацію і є підстави вважати, що він може залишити місце проживання з метою ухилитися від слідства та суду.

Також він може впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показів, що перешкодить повному, всебічному та неупередженому встановленню обставин у кримінальному провадженні.

Також сам підозрюваний пояснив, що чує сторонні голоси, до нього приходять різні нав`язливі думки. Такий стан може спровокувати вчинення нових правопорушень. Крім того, за станом здоров`я підозрюваного, з метою перевірки його осудності, у справі має бути призначена стаціонарна психіатрична експертиза, для проведення якої ОСОБА_5 має бути направлений до відповідного психіатричного закладу, що можна забезпечити лише, тримаючи його під вартою.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Будь-які докази, що спростовують наведені вище факти, стороною захисту не надані. Проживання матері підозрюваного в одному з ним будинку в даному випадку не зменшує зазначених ризиків, оскільки така обставина не вплинула на можливість вчинення злочину. Наявність контролю з боку матері за поведінкою ОСОБА_5 судом не встановлена.

Враховуючи особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого) не забезпечить належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та під час судового розгляду в кримінальному провадженні, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, відсутність впливу на учасників кримінального провадження, а тому є доцільним обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наведених вище підстав клопотання ОСОБА_5 та його захисника про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не підлягає задоволенню.

Тримання ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (п. 79) передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В даному випадку такі обставини наявні.

Строк тримання під вартою відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України слід обчислювати з моменту затримання.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, що спричинило тяжке тілесне ушкодження, відповідно до п.п. 1,2 ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розміру застави, що може бути внесена протягом строку тримання під вартою, як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, але не довше, ніж до 14 червня 2023 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 16.04.2023 року.

Строк дії ухвали до 14 червня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: