Справа № 314/278/23
Провадження № 1-кс/314/64/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2023 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому дистанційному судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000045 від 20.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченогоч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресом: АДРЕСА_1 , одруженому, маючому на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , раніше судимого,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.04.2022 №7 ОСОБА_4 призначено на посаду кухаря господарчого відділення взводу забезпечення ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.06.2022 № 65 ОСОБА_4 призначено на посаду сержанта резерву взводу забезпечення ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 . ОСОБА_4 перебуває у військовому званні «солдат».

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, на свободу і на особисту недоторканність.

Згідно ст. 2 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка набрала чинності до України 11 вересня 1997 року, право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

Положеннями ст.ст. 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Відповідно до ст. 281 Цивільного кодексу України фізична особа має невід`ємне право на життя, а також не може бути позбавлена життя.

Однак, незважаючи на наведені вимоги законодавства, солдат ОСОБА_4 діючи умисно, вчинив закінчений замах на особливо тяжкий злочин та проходячи військову службу на посаді кухаря взводу забезпечення 2 гаубичного самохідно-артелерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, військової частини НОМЕР_1 , 19 січня 2023 року, приблизно о 20 годині, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось за можливе, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків із старшим лейтенантом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який займає посаду заступника командира 3 гаубичної самохідної артилерійської батареї 2 гаубичного самохідного артилерійського дивізіону з озброєння, військової частини НОМЕР_1 , маючи умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті старшому лейтенанту ОСОБА_8 , усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті останнього та бажаючи їх настання, діючи умисно, на ґрунті нестатутних відносин, схопив поруч лежачий кухонний ніж, яким, тримаючи у руці, наніс не менше 8 восьми ударів старшому лейтенанту ОСОБА_8 по тулубу та іншим областям тіла, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини, пневмотораксу зліва, поранення паренхіми переднього сегменту верхньої частки правої легені, міжм`язової емфіземи шиї по обидва боки з розповсюдженням міжм`язового на ліву половину грудної клітини, проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням великого чепця та печінки та колото-різане поранення м`яза лівого стегна, різана рана лівого плеча, різана рана в області ключиці, різана рана в області шиї (м`які тканини), тим самим солдат ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого умислу до кінця, однак смерть потерпілого не настала з причин, які не залежали від волі останнього, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Тим самим головний солдат ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі останнього

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, що кваліфікується, як: закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши учасників процесу слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим доведено, що існує обґрунтована підозра у тому, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

Так, обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 про вчинення вказаного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення;

- медичною довідкою з КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР про наявні тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події під в ході якого оглянуто домоволодіння АДРЕСА_2 , під час якого крім іншого виявлено та вилучено ніж з нашаруванням РБК;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що по сусідству з ним, за адресою: АДРЕСА_2 , мешкав військовослужбовець ЗСУ - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 . 19.01.2023, приблизно о 20:00 годин, додому до свідка прийшов ОСОБА_4 , у якого на обличчі з лівої сторони було ссадно. На питання свідка, що трапилось останній відповів, що у нього вдома (за місцем тимчасового мешкання) виникла сварка з іншим військовослужбовцем, в ході якої він ударив його декілька разів ножем в область тулуба. Свідок порадив розповісти про вказану подію командиру. Через 10 хвилин, до свідка прийшли військові, які забрали ОСОБА_4 , і відвели його за місцем мешкання, де він чекав приїзду працівників поліції.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який пояснив, що він 19.01.2023, приблизно о 20:00 годин, став свідком того, як увійшовши до будинку АДРЕСА_2 , в приміщенні вітальні, на підлозі лежав військовослужбовець ОСОБА_8 , на якому зверху знаходився військовослужбовець ОСОБА_4 , при цьому в правій руці останнього він побачив лезо ножа. ОСОБА_8 знаходячись під ОСОБА_4 кричав, щоб забрали у останнього ніж з рук. В цей момент, свідок підбіг до даних чоловіків, правою рукою вихватив ножа з рук ОСОБА_11 , і відкинув його в сторону, а його товариш військовослужбовець ОСОБА_12 почав стягувати Євгена з ОСОБА_8 . Коли вказаних хлопців розборонили, останньому почали надавати першу медичну допомогу, так як з його тіла йшла кров, а ОСОБА_4 в цей момент, вийшов з будинку і пішов у невідомому напрямку. В подальшому ОСОБА_8 було доставлено військовою швидкою до Запорізької обласної лікарні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового слідства та суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у вказаному кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вищевказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, тож усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що являється ризиком, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який наразі проходить службу у Збройних силах України, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з використанням умов та порядку несення військової служби та використанням повноважень військовослужбовця.

Слідчий суддя на підставі ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, дані про особу, приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні підозрюваного, оскільки інші види запобіжних заходів не забезпечать виконання обов`язків підозрюваним.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства відносно особи.

Керуючись ст.ст. 131-132, 177-178, 182-183, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 19.01.2023 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 19 березня 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

21.01.2023