Справа № 461/2131/22
Провадження № 1-кс/461/5120/22
У Х В А Л А
30.11.2022 року м. Львів
в с т а н о в и в :
Представник ТзОВ «Продакшн студія «Реальна економіка» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт з транспортного засобу марки «Kia Sorento», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ключем та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , в частині користування транспортним засобом та його передачею на відповідальне зберігання законному володільцю ТзОВ «Продакшн студія «Реальна економіка». В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що автомобільна даний час зберігається на відкритій місцевості на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП у Львівській області і на нього впливають зовнішні фактори у вигляді вітру та дощу, а з настанням зими і снігу, може негативно впливати на технічний стан автомобіля. Також, представник заявника стверджує, що ТзОВ «Продакшн студія «Реальна економіка» використовує вказаний транспортний засіб у власній господарській діяльності, а при накладеному арешті та вилученому транспортному засобі заявник позбавлений можливості вести господарську діяльністю. Оскільки, на теперішній час відсутні підстави для подальшого арешту автомобіля та такий не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, просить клопотання задовольнити та скасувати арешт з транспортного засобу марки «Kia Sorento», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ключем та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту підтримав повністю, з підстав, викладений у такому. Просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Зазначив, що транспортний засібмарки «Kia Sorento», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форму, мотив, і мету вчинення кримінального правопорушення, та є речовим доказом. Просив у клопотанні відмовити.
Враховуючи передбачені ч.2 ст.174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності осіб, що не з`явились, з урахуванням наявних у слідчого судді матеріалів.
Заслухавши думку заявника, вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Ухвалою колегії суддів Львівського апеляційного суду від 23.06.2022 року апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , представника ТОВ «Артан Центр» - адвоката ОСОБА_8 , представника ТзОВ «Продашн студія «Реальна економіка» ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 залишено без задоволення. Ухвалу слідчого судді Галицького районного м. Львова від 10.05.2022 року про накладення арешту без змін.
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту була необхідність проведення слідчих дій та збереження майна, з метою недопущення його втрати чи знищення. Також, автомобіль «Kia Sorento», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ключем та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , відповідав критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України щодо речового доказу та був залучений для проведення експертиз.
Так, в поданому клопотанні заявник зазначає, що на теперішній час відсутні підстави для подальшого арешту автомобіля, оскільки ТзОВ «Продакшн студія «Реальна економіка», використовує транспортний засіб «Kia Sorento», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у господарській діяльності. Крім того, зазначає, що з транспортним засобом «Kia Sorento», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за період з 05.05.2022 року по 03.11.2022 року жодні експертизи не проводились та у органу досудового розслідування було достатньо часу на їх проведення, а відтак у подальшому арешті майна відпала потреба.
У відповідності до ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
При цьому, слідчий суддя приймає до уваги та враховує ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як стороною обвинувачення не представлено слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
За загальним правилом, закріпленим у ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.
У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"), має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що обставини, які були враховані слідчим суддею при накладені арешту на майно, на даний час частково перестали існувати, а тому в подальшій забороні користуватися майном відпала потреба.
При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. За таких обставин, виходячи з засад розумності та співмірності обмеження права власності та права користування, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а саме в частині зняття заборони користування автомоблем марки «Kia Sorento», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ключем та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Продакшн студія «Реальна економіка».
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -
клопотання задоволити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10.05.2022 року на транспортний засіб марки «Kia Sorento», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ключем та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Продакшн студія «Реальна економіка», в частині заборони користування цим транспортним засобом.
Повернути зазначене майно власнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Продакшн студія «Реальна економіка» під розписку упоноваженого представника для зберігання.
Арешт в частині заборони відчуження транспортного засобу - залишити в силі.
Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю «Продакшн студія «Реальна економіка» про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.
Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30 листопада 2022 року.

Суддя ОСОБА_1