СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1113/23
ун. № 759/3352/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року

Святошинський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слічого - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про проведення обшуку в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 17.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2023 року слідчому судді Святошинського районного суду м. Києва передано клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про проведення в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 17.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000084 від 17.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на території України діє організована група, яка займається незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням, пересиланням з метою збуту та незаконним збутом психотропних речовин в особливо великих розмірах. Для виготовлення психотропних речовин вказана група осіб облаштували декілька місць на території міста Київа та Київської області, де здійснюють виготовлення, фасування та пакування психотропних речовин для їх подальшого збуту.

До вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт протиправної діяльності ОСОБА_6 підтверджуються матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

В ході досудового розслідування встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_6 можуть зберігатися речі та предмети, які самостійно або в сукупності з іншими доказами можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, та в подальшому бути використані у встановленні обставин, які відповідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що надасть можливість використати їх як докази у суді.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру майнових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевикладене, та те, що в інший спосіб встановити обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення не надається можливим, з метою фіксації відомостей про вчинення кримінального правопорушення та встановлення осіб, які причетні до його вчинення, відшукання та вилучення: наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів; знарядь та обладнання для їх незаконного виготовлення, зважування, пакування, зберігання, пересилання; мобільних телефонів, сім-карток, документів, чорнових записів, які містять або можуть містити дані про здійснення незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, грошових коштів, одержаних злочинним шляхом, банківський карток, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, а також інших речей, предметів та документів, які містять на собі сліди кримінального правопорушення та є речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, у органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні обшуку в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав наведених у поданому клопотанні.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження за №0000084 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_7 , з метою фіксації відомостей про вчинення кримінального правопорушення та встановлення осіб, які причетні до його вчинення, відшукання та вилучення: наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів; знарядь та обладнання для їх незаконного виготовлення, зважування, пакування, зберігання, пересилання; мобільних телефонів, сім-карток, документів, чорнових записів, які містять або можуть містити дані про здійснення незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, грошових коштів, одержаних злочинним шляхом, банківський карток, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, а також інших речей, предметів та документів, які містять на собі сліди кримінального правопорушення та є речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Суд встановив, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_7 у частці 1/1 (а.с. 17-18).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 30 Конституції України регламентовано, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

В свою чергу, ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлює, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук - це слідча дія, що являє собою процесуальне примусове обстеження приміщень, місцевості, окремих осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 234 КПК України у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання;

3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

4) підстави для обшуку;

5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку;

6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться;

7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням;

8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Слідчий суддя при розгляді клопотання про обшук враховує вимоги ст. 30 Конституції України, ст. 8 Європейської Конвенції з прав людини.

Невиконання вимог про законність, обґрунтованість та вмотивованість рішення слідчого судді тягне за собою визнання обшуку незаконним, та розглядається Європейським Судом з Прав Людини як порушення ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При наданні дозволу на обшук житла та іншого володіння особи, який сам по собі є серйозним втручанням у приватність, слідчий суддя зобов`язаний перевірити, чи здійснюється клопотання слідчого у межах національного законодавства, чи є воно необхідним в інтересах суспільства,чи є це подання співмірним, чи може бути досягнута мета обшуку в інший менш обтяжливий спосіб.

Суд звертає увагу на п.73 рішення ЄСПЛ по справі «Ратушна проти України» (заява №17318/06), яке набуло статусу остаточного 0.03.2011 року, де зазначено, що обшук житла заявниці був проведений на підставі постанови, прийнятої Тростянецьким судом, і, таким чином, була предметом судового контролю. Проте лише цей факт сам по собі не обов`язково призведе до наявності достатніх гарантій від зловживань (див. вищезазначену ухвалу у справі «Кронін проти Сполученого Королівства» (Cronin v. United Kingdom). Оцінюючи, чи було втручання з боку держави пропорційним, Суд має розглядати особливі обставини кожної справи (див., наприклад, рішення від 16 грудня 1997 року у справі «Камензінд проти Швейцарії» (Camenzind v. Switzerland), пункт 45, Reports of Judgments and Decisions 1997-VIII).

ЄСПЛ у своєму рішенні від 7 липня2007року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало змогу органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням статті 6 Конвенції.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними. Для дотримання зазначеної вимоги слідчим суддям необхідно відмовляти в задоволенні клопотань про обшук, які не містять відомостей про конкретні речі, документи, а також осіб, яких планується відшукати. Водночас у разі задоволення клопотань, що містять такі відомості, в ухвалах необхідно зазначати конкретні речі, документи, а також осіб, для виявлення яких надається дозвіл.

Як у справі «Бакланов проти Росії», рішення від 9 червня 2005 р., так і в справі «Фрізен проти Росії» рішення від 24 березня 2005 р., ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Окрім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

За змістом ч. 2 ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. В цій частині сторона обвинувачення не позбавлена можливості за необхідності звернутися в подальшому до слідчого судді з відповідним клопотанням про арешт майна, яке набуває статусу тимчасово вилученого, в порядку ст.ст.170-173КПК України, в разі вилучення такого майна за наявності до того правових підстав, враховуючи також положення ст. 236, ч. 2 ст. 168 КПК України.

Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що відшукувані речі і документи матимуть значення для досудового розслідування, а відомості, які у них містяться, в сукупності з іншими матеріалами слідства, будуть мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, можуть бути використані як докази під час судового розгляду, тому слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та про наявність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 234-235, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про проведення обшуку в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 17.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл старшому слідчому в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 та слідчим слідчої групи, яким доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000084, на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_7 , з метою фіксації відомостей про вчинення кримінального правопорушення та встановлення осіб, які причетні до його вчинення, відшукання та вилучення: наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів; знарядь та обладнання для їх незаконного виготовлення, зважування, пакування, зберігання, пересилання; мобільних телефонів, сім-карток, документів, чорнових записів, які містять або можуть містити дані про здійснення незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, грошових коштів, одержаних злочинним шляхом, банківський карток, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, а також інших речей, предметів та документів, які містять на собі сліди кримінального правопорушення та є речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Роз`яснити, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Незалежно від стадії цієї слідчої дії слідчий, прокурор, інша службова особа, яка бере участь у проведенні обшуку, зобов`язані допустити на місце його проведення захисника чи адвоката.

Обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді повинен відбуватися в час, коли заподіюється найменша шкода звичайним заняттям особи, яка ними володіє, якщо тільки слідчий, прокурор не вважатиме, що виконання такої умови може істотно зашкодити меті обшуку.

Перед початком виконання ухвали слідчого судді особі, яка володіє житлом чи іншим володінням, а за її відсутності - іншій присутній особі повинна бути пред`явлена ухвала і надана її копія. Слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку. Невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність. Слідчий, прокурор не має права заборонити учасникам обшуку користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Слідчий, прокурор зобов`язаний допустити такого адвоката або представника до обшуку на будь-якому етапі його проведення.

У разі відсутності осіб у житлі чи іншому володінні копія ухвали повинна бути залишена на видному місці у житлі чи іншому володінні особи. При цьому слідчий, прокурор зобов`язаний забезпечити схоронність майна, що знаходиться у житлі чи іншому володінні особи, та неможливість доступу до нього сторонніх осіб.

Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.

Обшук особи здійснюється особами тієї самої статі у присутності адвоката, представника на вимогу такої особи. Неявка адвоката, представника для участі у проведенні обшуку особи протягом трьох годин не перешкоджає проведенню обшуку. Хід і результати особистого обшуку підлягають обов`язковій фіксації у відповідному протоколі.

При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко - чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку.

Строк дії даної ухвали один місяць з дня її ухвалення.

Слідчий суддя ОСОБА_1