У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2776/23

№ 1-кс/183/1013/23

27 березня 2023 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Біловодськ, Біловодського району, Луганської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю сторін кримінального провадження : (в режимі відеокоференції)

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 мотивуючи його тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Так, досудовим розслідуванням установлено, що наказом № 43о/с від 28.01.2021 сержанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду помічника чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №2 Старобільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Таким чином, ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_4 присягнув на вірність Українському народові та зобов`язався, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

З лютого 2022 року збройні сили рф з представниками так званої «луганської народної республіки», які є частиною окупаційної адміністрації країни-агресора РФ, шляхом збройної агресії здійснили тимчасову окупацію Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Водночас, ОСОБА_4 складеної ним присяги не дотримав та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст. ст. 2, 64 Закону України «Про Національну поліцію», зрадив українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

З початком збройної агресії рф проти України, ОСОБА_4 знаходився за місцем роботи у смт Біловодськ Старобільського району Луганської області. Розпорядження керівництва щодо виїзду на підконтрольну Україні територію не виконав та залишився у окупованому росією смт Біловодську.

Приблизно в березні 2022 року, ОСОБА_4 діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно вступив та розпочав службу у так званому «біловодському районному відділі внутрішніх справ мвс луганської народної республіки», тобто перейшов на бік ворога, усвідомлюючи при цьому те, що в період триваючого збройного конфлікту та в умовах воєнного стану, вказані дії шкодять суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України. Цей підрозділ є частиною окупаційної адміністрації рф та розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчинення державної зради, а саме діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, введеним воєнним станом в Україні, захопленням території смт. Біловодськ Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги існування достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити складене письмове повідомлення про підозру та повістки про виклик, вказане позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 14.02.2023 у день його складання, у зв`язку з чим, зазначене повідомлення та повістки про виклики (на 20.02.2023, 21.02.2023, 22.02.2023) відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опублікування на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора за посиланням https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-pugacu-yuyu-ta-povistki-pro-viklik-ta-2023 та офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000305, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_4 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Стороною обвинувачення, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України.

Таким чином 14.02.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тобто у вчиненні державної зради, а саме діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Постановою слідчого на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-матеріалами Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України;

-матеріалами Другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , відповідно до показів яких встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 з початком збройної агресії з боку російської федерації залишився на тимчасово окупованій території та вступив до лав незаконного правоохоронного органу так званого «біловодського ровд мвд лнр»;

- протоколами оглядів Інтернет-мережі, за участю свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 відповідно до яких оглянуто відеозапис прийняття присяги працівниками так званого (мовою оригіналу) «Беловодского, Меловского, Марковского РОВД МВД ЛНР», серед яких свідки впізнали помічника чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 2 Старобільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_4 (з яким працювали раніше), який складає присягу в незаконному правоохоронному органі так званого «біловодського ровд мвд лнр»;

- протоколом огляду інтернет сторінки так званого (мовою оригіналу) «Министерства внутренних дел Луганской народной республики», відповідно до якого підтверджено факт створення та роботи незаконного структурного підрозділу «ЛНР» окупаційної адміністрації РФ, а саме «Беловодского районного отдела внутренних дел МВД ЛНР» в незаконно захоплених адміністративних будівлях ВП № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області;

-протоколом огляду інтернет-ресурсів, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію, розміщену на Інтернет сторінках (сайтах) Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади Кабінету Міністрів України (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 ), Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (скорочено Мінреінтеграції) (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 ), відповідно до яких підтверджено та визначено Перелік тимчасово окупованих територій Луганської області, зокрема, Біловодська селищна територіальна громада Луганської області, внаслідок військових дій країни-агресора РФ.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні державної зради, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Також, в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна);

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до слідчого три рази поспіль (20.02.2023, 21.02.2023, 22.02.2023) та не повідомлення органу досудового розслідування та Луганську обласну прокуратуру про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину вчинення його умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією країни-агресора РФ, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить: - тимчасова окупація території України, а саме територія Біловодської селищної територіальної громади Луганської області, на якій створений незаконний орган, в якому підозрюваний розпочав «службу», що дає йому можливість продовжувати працювати та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене у разі його засудження за цей злочин; - поведінка підозрюваного ОСОБА_4 , який своїми діями демонструє підтримку прийняття рішення країни-агресора російською федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримав дії РФ та незаконних збройних формувань, так званої «ЛНР», спрямовані на захоплення території України, вступивши та розпочавши свою «службу» у незаконно створеному структурному підрозділі окупаційної адміністрації РФ - так званому «Беловодском РОВД МВД ЛНР».

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією,затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, Біловодська селищна територіальна громада Луганської області перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку рф з 24.02.2022.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується:

-матеріалами Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України;

-матеріалами Другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

- протоколами оглядів Інтернет-мережі, за участю свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 відповідно до яких оглянуто відеозапис прийняття присяги працівниками так званого (мовою оригіналу) «Беловодского, Меловского, Марковского РОВД МВД ЛНР», серед яких свідки впізнали помічника чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 2 Старобільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_4 , який складає присягу в незаконному правоохоронному органі так званого «біловодського ровд мвд лнр»;

- протоколом огляду інтернет сторінки так званого (мовою оригіналу) «Министерства внутренних дел Луганской народной республики», відповідно до якого підтверджено факт створення та роботи незаконного структурного підрозділу «ЛНР» окупаційної адміністрації РФ, а саме «Беловодского районного отдела внутренних дел МВД ЛНР» в незаконно захоплених адміністративних будівлях ВП № 2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області;

- протоколом огляду інтернет - ресурсів, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію, розміщену на Інтернет сторінках (сайтах) Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади Кабінету Міністрів України (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 ), Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (скорочено Мінреінтеграції) (за посиланням https://www.minre.gov.ua), відповідно до яких підтверджено та визначено Перелік тимчасово окупованих територій Луганської області, зокрема, Біловодська селищна територіальна громада Луганської області, внаслідок військових дій країни-агресора РФ.

З 24 лютого 2022 збройні формування окупаційної влади країни-агресора російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль території Біловодської селищної територіальної громади Луганської області, а тому вказана територія знаходиться під окупацією збройних формувань Російської Федерації.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просить задовольнити його, оскільки на її думку наявні ризики передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджені та вважає не можливим застосувати інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою ОСОБА_4 оголошено в розшук, він перебуває на тимчасово окупованій території, за ч. 2 ст. 111 КК України виключно тримання під вартою.

Захисник вказав, що заперечує проти задоволенні клопотання, ризики не обґрунтовані, докази відсутні, прокурор не повідомив про кримінальне провадження, підозра не вручена, можливо ОСОБА_4 перебуває на окупованій території примусово.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для задоволення клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянину ОСОБА_4 підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя ураховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним. Слідчий суддя встановив, що підозрюваний навмисно покинув підконтрольну владі територію України та перебуває на тимчасово окупованій території, що свідчить про його активні дії переховування від органу досудового розслідування.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 , будучи не судимим, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений.

Слідчий суддя не встановив наявність ризику передбаченого п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку слідчого судді, це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 109-1141, 258-2585, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 1 частини першої цієї статті.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,

постановив :

обрати ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1