Справа № 752/5894/22
Провадження № 1-кс/752/6132/22
У Х В А Л А

28.12.2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва ОСОБА_5 від розгляду клопотання про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

в провадженні слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва ОСОБА_5 знаходиться клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у справі № 752/5894/22.

Адвокатом ОСОБА_3 подана заява про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду зазначеного клопотання, яка обгрунтована тим, що слідчим суддею порушено строки розгляду клопотання, визначені ст.174 КПК України, а також, що слідчий суддя виявив свою прихильність до сторони обвинування, оскільки клопотання органу досудового розслідування про арешт майна була роз глянута протягом доби.

Адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання про розгляд заяви про відвід у його відсутність та її задоволення.

Дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Статтею. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду для визначення суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії"(Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Будь-яких обставин, що є підставами, визначеними ст.ст.75, 76 КПК України, для відводу слідчого судді ОСОБА_5 в ході розгляду заяви не встановлено та заявник не зазначає у своїй заяві на дії судді, які можуть свідчити про його упередженість саме при розгляді клопотання про скасування арешту майна.

Процесуальні дії та рішення судді при розгляді клопотань у даному кримінальному провадженні, з якими не погоджується заявник, не можуть свідчити про упередженість судді, оскільки порядок оскарження таких дій передбачений у інший спосіб.

З огляду на викладене, заява про відвід слідчого судді ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 83 КПК України,

у х в а л и в:

заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва ОСОБА_5 від розгляду клопотання про скасування арешту майна, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1