Справа № 524/6330/22
Провадження № 1-кп/524/227/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого по справі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001327, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оболонь, Семенівського району, Полтавської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, на утриманні дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

11.07.2021 у денний час, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходився за адресою: вул. Профспілкова, буд. 5, у місті Кременчуці, де здійснював виготовлення та ремонт причепів, коли раніше знайомий йому потерпілий ОСОБА_5 , привіз йому для здійснення ремонтних робіт свій причеп до човна д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . В цей момент у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на заволодіння шляхом зловживання довірою причепом для човна (лафетом) у ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , вважаючи, що ОСОБА_3 здійснює свою підприємницьку діяльність шляхом виготовлення та ремонту причепів, будучи з ним знайомим, довіряючи йому та не знаючи його протиправних намірів, добровільно передав свій причеп для човна д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 з метою здійснення останнім ремонтних робіт.

В той же час ОСОБА_3 , отримавши причеп для човна від ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, шляхом зловживання довірою, вдаючи, що він дійсно проведе відповідні ремонтні роботи, при цьому не маючи наміру їх проводити, заволодів причепом до човна д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , належному потерпілому ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , майнову шкоду в розмірі 15 860 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 190 КК України.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що дійсно займався ремонтом причепів до човнів. У липні 2021 року до нього звернувся раніше йому знайомий потерпілий ОСОБА_5 з проханнями здійснення ремонтних робіт належного йому причепа для човна д.н.з. НОМЕР_1 на що він погодився. Зазначений причеп залишив у нього на виробничій базі по вул. Профспілкова 5 у м. Кременчук. Однак в ході проведення робіт, у зв`язку з матеріальними труднощами ним було проведено повне розукомплектування вказаного причепа, та матеріальної можливості поновити роботи та закінчити ремонт у нього не було. У скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засідання пояснив що дійсно, у липні 2022 року домовився з раніше йому знайомим ОСОБА_6 про ремонт належного йому причепа, який залишив у нього на виробничій базі. Однак до жовтня 2022 року роботи виконані не були. Обвинувачений неодноразово обіцяв про їх закінчення та повернення причепа, однак своїх обіцянок не виконував. У зв`язку з чим він звернувся до поліції, у результаті чого було виявлено залишки причепу на базі обвинуваченого після його роз комплектації. Діями обвинуваченого йому було спричинено матеріальний збиток на суму 31000 грн. вартості відновлювальних робіт причепа з урахуванням необхідних запчастин та роботи. Крім того вважає, що діями обвинуваченого йому було спричинено моральна шкода, пов`язана з фактичною втаратою належного йому майна, необхідністю звернення до органів поліції та проведенням розслідування, яку він оцінює у 50 000 грн. Заявлені позовні вимоги у суді підтримав та просив про їх задоволення.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України у ході судового розгляду постановлено ухвалу про, визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З`ясовано у обвинуваченого про розуміння ним змісту цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності його позиції. Роз`яснено йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані за справою письмові докази, покази обвинуваченого, потерпілого, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 190 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_3 не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, працездатний.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства у виді громадських робіт, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Заявлений та підтриманий в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальних витрат, на підставі ст. 128 КПК України та ст. 1166 ЦК суд вважає необхідним задовольнити у повному обсязі як підтверджений належними та допустимими доказами, а саме договором поставки від 05.01.2023 року та розрахунками ФОП ОСОБА_7 ..

Також потерпілим ОСОБА_5 заявлено вимоги про стягнення з обвинуваченого на його користь моральної шкоди в сумі 50 000 грн. у зв`язку з спричиненням йому морального збитку пов`язаного втратою значного часу для доведення справедливості , прийняття участі у слідчих діях що призвело до надмірних переживань та моральних страждань. Зриві життєвих планів у зв`язку з не типовістю та стресовістю ситуації.

Виходячи з обставин справи, суд вважає доведеним, що діями ОСОБА_3 було спричинено моральну шкоду потерпілому, яка пов`язана з перенесенням страждань через нанесену фізичну травму, та приймає до уваги стан здоров`я потерпілої тяжкість вимушених змін у її житті час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, з урахуванням принципу розумності та справедливості, на підставі ст.ст. 128 КПК України, 1167 ЦПК України, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_5 щодо стягнення моральної шкоди такими, що підлягають задоволенню частково, на суму 10 000 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370,373,374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України і та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 31 000 (тридцять одна тисяча) грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) грн.

Речовий доказ причеп для човна д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 повернути власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілому направити не пізніше наступного дня з дня його постановлення.

Суддя ОСОБА_8