Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/103/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000044 від 27.01.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лугини, Житомирської області, громадянина України, українця, освіта середня, неодруженого, працює за наймом, не інваліда, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України.

Встановлено, що 26.01.2020 року біля 14 год. 20 хв. ОСОБА_5 прямував пішки до залізничного вокзалу, розташованого в смт. Нові Білокоровичі по вул. Привокзальній, 8, Олевського (тепер Коростенського) району, Житомирської області.

В той же день та час, за 250 метрів від вказаного вокзалу, на дорозі біля ОСОБА_5 зупинився автомобіль марки «ВАЗ 2106» синього кольору, в якому знаходились ОСОБА_4 разом із своїми товаришами.

В цей час, ОСОБА_4 разом із своїми товаришами вийшли з вказаного автомобілю, один з яких підійшов до ОСОБА_5 та облив останнього пивом, після чого між ОСОБА_5 з ОСОБА_4 та його товаришами виник словесний конфлікт, який переріс у застосування останніми фізичної сили у вигляді декількох ударів кулаками по тулубу ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 разом із своїми товаришами сіли до автомобіля марки «ВАЗ 2106» синього кольору та поїхали в сторону залізничного вокзалу, а ОСОБА_5 , у свою чергу, також продовжив рух пішки до залізничного вокзалу.

Перебуваючи на території залізничного вокзалу, розташованого в смт. Нові Білокоровичі по вул. Привокзальній, 8, Олевського (тепер Коростенського) району, Житомирської області, 26.01.2020 року біля 14 год. 30 хв. до ОСОБА_5 знову під`їхали на автомобілі марки «ВАЗ 2106» синього кольору ОСОБА_4 разом із своїми товаришами, які вийшовши з вказаного автомобіля, почали виражатися нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 разом із своїми товаришами та ОСОБА_5 вийшли на залізничні колії біля зазначеного залізничного вокзалу, де в ході суперечки між ними, яка виникла на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_4 винник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з поверхні землі взяв камінь, який знаходився на місці події, тримаючи камінь в правій руці, підійшов ближче зі спини до ОСОБА_5 та, знаходячись на дистанції близько 10 метрів, за допомогою власної фізичної сили кинув камінь в напрямку ОСОБА_5 , в результаті чого влучив останньому в область потиличної ділянки голови, внаслідок чого заподіяв останньому відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 17 від 18.02.2020 року тілесні ушкодження у вигляді рани потиличної ділянки голови, яка супроводжувалася ЗЧМТ, струсом головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 , посилаючись на ст. 49 КК України заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, так як ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, вчиненого 26.01.2020 року за ч.2 ст.125 КК України.

Прокурор Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився без поважних причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що також підтверджується рапортом прокурора ОСОБА_3 .

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання обвинуваченого з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, згідно ст.12 на момент розгляду справи у суді є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до одного року, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто, згідно обвинувального акту 26.01.2020 року.

З дня вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінального правопорушення станом на день розгляду справи у суді 07.02.2023 року пройшло більше 3 років, що є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за п. 2 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

Слід зазначити, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Окрім цього, у постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к, провадження №51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним проступком, та з моменту його скоєння минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, у розумінні ст.49 КК України, не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання обвинуваченого та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.2 ст.125 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Витрати на залучення експерта відсутні.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі ст.ст. 5, 12 , п.2 ч.1 ст. 49, ч.2 ст.125 КК України, керуючись ст.ст. 284, 288, 314, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 27.01.2020 року, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутніми під час оголошення ухвали у той же строк після отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1