Ленінський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/642/66/23
Справа № 642/246/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023

м.Харків

Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001139 від 28.10.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Балаклія Балаклійського району Харківської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, розлученого, із середньою спеціальною освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз засуджений 16.01.2020 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115КК України, -

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, в період відбуття іспитового строку за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 16.01.2020, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став, та знову вчинив умисний злочин при наступних обставинах.

Так, 27.10.2022 приблизноо 22.00 годині ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з метою спільного розлиття спиртних напоїв, прийшли за адресою: АДРЕСА_2 , в якій мешкає ОСОБА_7 . Перебуваючи у кухні вищевказаної квартири та вживаючи алкогольні напої, приблизно о 23 годині 50 хвилин між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 сталась сварка на побутовому ґрунті, внаслідок чого у ОСОБА_4 виникли особисті неприязні відносини до ОСОБА_6 та умисел, направлений на заподіяння останньому смерті.

ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, бажаючи подальшого розвитку конфлікту з ОСОБА_6 , знаходячись в кухні вказаної квартири, відчуваючи відносно ОСОБА_6 особисті неприязні відносини, вихопив кухонний ніж, вибивши його з рук ОСОБА_6 і почав наближатися до потерпілого ОСОБА_6 з метою вбивства останнього, але ОСОБА_6 вибіг до кімнати - зали, де відпочивала ОСОБА_7 . ОСОБА_4 прослідував за потерпілим і діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, з умислом, направленим на заподіяння смерті ОСОБА_6 , передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, що знаходяться у причинному зв`язку з діянням, а також свідомо допускаючи їх настання, тримаючи ніж у правій руці, наніс потерпілому ОСОБА_6 удар ножем в ліву частину грудної клітини, після чого потерпілий впав на підлогу, а ОСОБА_4 , бажаючи настання смерті ОСОБА_6 , продовжив свої злочинні дії, схилився зверху над потерпілим і почав наносити численні удари ножем в область грудей останнього, заподіявши тому, згідно висновку експерта №09 - 1360/2022 від 06.12.2022 року одне колото-різане поранення, що проникає до черевної та грудної (плевральної) порожнини з ушкодженням селезінки та розвитком лівобічного гемовневмотораксу; колото-різані поранення на передній поверхні тулубу та по лівій боковій поверхні в ділянці верхніх відділів грудної клітини, правого передпліччя в нижній третині, лівого плеча в верхній та середній третині. За ступенем тяжкості проникаюче колото-різане поранення відноситься

до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, інші

тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень відносяться до легких

тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав за необхідне для завершення свого умислу, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті до кінця, однак злочин не було завершено з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що було вжито заходів для госпіталізації потерпілого ОСОБА_6 до медичної установи, потерпілий був доставлений до КНП «МКЛ №31» ХМР, де йому було надано своєчасну медичну допомогу, яка полягала в операційних заходах, вчасним проведенням яких врятовано життя ОСОБА_6 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України - закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не доведене до кінця з причин, які не залежали від його волі.

2. Позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 16.01.2023 старшим слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_8 та затверджений прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , вступній промові та виступі під час дебатів.

Сторона обвинувачення вважає встановленими наступні обставини.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України - закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не доведене до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Прокурор вважає, що винуватість ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні є повністю доведеною та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 28.10.2022;

- ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 02.11.2022 про надання дозволу на проведення огляду;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання ( ОСОБА_7 ) від 28.10.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.10.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.10.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.10.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.10.2022;

- заявою про вчинення злочину ОСОБА_6 від 28.10.2022;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 28.10.2022;

- протоколом огляду предметів від 28.10.2022;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у чиненні злочину в порядку ст.208 КПК від 28.10.2022;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2022;

- висновком судово-медичної експертизи № 09-1287/2022 від 02.12.2022;

- висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 14/3592-Дм/22 від 17.11.2022;

- висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 14/3593-Дм/22 від 22.11.2022;

- висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 15-12/580-Ц/Дм/2022 від 09.12.2022;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 280 від 28.11.2022;

- висновком судово-медичної експертизи №09-1360/2022 від 06.12.2022;

- висновком судово-медичної експертизи №09-1419/2022 від 22.12.2022;

- висновком судово-медичної експертизи №09-1421/2022 від 22.12.2022

-протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим від 16.12.2023;

- заявою потерпілого ОСОБА_6 про прийнятті заходів щодо особи, яка нанесла йому ножові поранення;

- довідкою № 3338/1821 від 28.10.2022 КНП «Міська клінічна лікарня № 31» ХМР (попередній діагноз);

- довідкою № 3338/1821 від 28.10.2022 КНП «Міська клінічна лікарня № 31» ХМР (діагноз хірурга);

- постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 28.10.2022;

- ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 03.11.2022 про арешт майна;

- постановою про уточнення даних від 31.10.2022

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.12.2022;

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , сторона обвинувачення переконана, що версію ОСОБА_4 щодо розвитку подій щодо непричетності до вчинення замаху на вбивство, поряд із визнанням обставин спричинення потерпілому тяжких пошкоджень, суду слід сприймати критично, та вона повністю спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, які суд сприймав безпосередньо та показаннями потерпілого та свідка.

Зазначає, що сторона захисту жодним чином не спростовує надані докази, та й сам ОСОБА_4 в ході судового розгляду неодноразово підтверджував факт свого перебування за адресою: АДРЕСА_2 , в якій мешкає ОСОБА_7 , в момент інкримінованих дій, показаннями потерпілого та свідка, не заперечує наявність ножа, не заперечує спричинення чисельних ножових поранень ОСОБА_6 , але заперечує умисел на вбивство.

3. Позиція сторони захисту.

Правова позиція сторони захисту відображена, зокрема, у вступній промові, усних показаннях обвинуваченого та виступах під час дебатів. Сторона захисту вважала наявними підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 на ст.124 КК України - умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень в разі перевищення меж необхідної оборони або на ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України в суді і вичерпанням можливості їх отримати. Зазначила, що відсутній умисел на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_6 , докази, зібрані органами досудового розслідування, покладені в основу обвинувачення, є неналежними та недопустимими.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, за яким йому висунуте обвинувачення стороною обвинувачення, не визнав, визнав вину у нанесенні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, спростовував наявність у нього умислу на позбавлення життя особи.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 дав показання відповідно до яких з потерпілим ОСОБА_6 раніше не був знайомив, познайомився 27.10.2022 на залізничному вокзалі у м.Харкові, попросився до нього переночувати, так як йому ніде було жити в м.Харкові. Потерпілий ОСОБА_6 на той час винаймав кімнату в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_7 . Після узгодження з орендодавцем можливості переночувати у вказаній квартирі, ОСОБА_4 купив продукти та алкоголь та вирушили з ОСОБА_6 за вказаною адресою, де випивали на кухні. ОСОБА_7 перебувала з ними на кухні та також пила алкоголь. Далі ОСОБА_4 став свідком того, як ОСОБА_6 почав ображати ОСОБА_7 , кричати на неї, держав в правій руці кухонний ніж, та, з метою захисту жінки, так як вважав, що їй загрожувала небезпека, вибив вказаний ніж з руки ОСОБА_6 .. Далі ОСОБА_6 вдарив його кулаком в обличчя, і він впав на підлогу. Тоді він підняв ніж з підлоги, спричинивши останньому удар ножем в положенні лежачи. Куди бив не знав, але побачив, що попав в живіт. Далі, піднявшись, побачив, що потерпілий вибіг з кухні та побіг у сусідню кімнату. ОСОБА_4 наздогнав потерпілого та спричинив ОСОБА_6 ще декілька ударів. Скільки ударів наніс та місце, точно не пам`ятає, але зазначає, що спричинив біля чотирьох ударів. Пояснив суду, що мети вбивати ОСОБА_6 у нього не було, тільки захистити жінку. Потім викинув ніж на підлогу та вийшов з квартири. Дії його ніхто не припиняв, швидку не викликав, допомогу потерпілому не надавав, та взагалі не знав, чи живий ОСОБА_6 до моменту його затримання органами поліції.

Суд вважає показання обвинуваченого щодо обставин вчиненого ним злочину частково правдивими, лише в тій частині, яка підтверджується іншими доказами.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_6 , але не доведеного до кінця з причин, які не залежали від його волі, при встановлених під час судового розгляду обставин підтвердилась сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які також спростовують вище наведені показання обвинуваченого в суді.

4. Позиція потерпілого ОСОБА_6 .

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засідання під час допиту показав, що ОСОБА_4 до вказаних подій знав пару днів, випивали з ним алкоголь на залізничному вокзалі у м.Харкові. 27.10.2022 зустрів його на вокзалі, ОСОБА_4 йому повідомив, що в нього є їжа та алкоголь, але ніде переночувати. Тоді ОСОБА_6 подзвонив до власниці квартири ОСОБА_7 щодо можливості привести товариша на ночівлю, так як в той час він винаймав у неї кімнату і вона не дозволяла незнайомих приводити до квартири. Пояснив, що до вказаних подій, орендував кімнату у ОСОБА_7 біля 7 місяців, жодних сварок та скандалів між ним та власницею квартири не було, силу жодного разу до неї не застосовував. Після умовлянь, ОСОБА_7 все ж таки надала згоду і вони з ОСОБА_4 вирушили до квартири за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою вони з ОСОБА_4 перебували на кухні, накрили стіл, випили пляшку горілки на двох. ОСОБА_7 з кухні пішла і перебувала весь час в іншій кімнаті, дивилася телевізор та відпочивала. Коли потерпілий нарізав закуску кухонним ножем, ОСОБА_4 вибив ніж з його руки та вдарив в спину в лівий бік. Після удару він виповз до іншої кімнати та втратив свідомість, в лікарні він вже дізнався, що йому спричинили 8 ударів, вказав, що після кожного удару ножем у нього залишився шрам. Всі події відбувалися мовчки, без криків, конфлікту не було. Пояснив суду, що вважає, що ОСОБА_4 хотів його вбити, так як наніс йому численні ножові поранення та залишив помирати. Повністю підтримує позицію сторони обвинувачення, вважає ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. ст. 115 КК України.Просив суд покарати ОСОБА_4 та призначити йому максимальний строк покарання, який тільки можливо.

5. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Незважаючи на невизнання своєї винуватості обвинуваченим, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

5.1. Показання.

Свідок ОСОБА_7 , допитана під час судового розгляду повідомила, що знайома з потерпілим ОСОБА_6 . До подій 27.10.2022, він винаймав у неї кімнату в її трьох кімнатній квартирі на протязі 7 місяців. З потерпілим у неї не було жодних конфліктів та бійок, завжди був чемним та ввічливим. Обвинуваченого ОСОБА_4 бачила тільки один раз, коли він спричинив ОСОБА_6 численні ножові поранення. Так, 27 жовтня 2022 ввечері їй зателефонував ОСОБА_6 та просив дозволу на ночівлю його товариша. Вона дозволила. Коли вони прийшли, ОСОБА_7 з ними на кухні перебувала 5 хвилин, випила рюмку горілки, щоб не ображалися та одразу пішла в сусідню кімнату та дивилася телевізор. Криків, скандалів, бійки не чула, біля 23-00 зробила їм зауваження, щоб не розмовляли голосно, бо на вулиці вже нічний час. Біля 24 години до її кімнати забіг потерпілий ОСОБА_6 , за ним забіг ОСОБА_4 з ножем в руці. Коли ОСОБА_4 замахнувся з ножем на потерпілого, ОСОБА_6 намагався захищатися, виставив руку, але обвинувачений продовжував наносити удари. Бачила, що перший удар був в ліву частину збоку, після якого потерпілий одразу впав. Вона була в шоці. ОСОБА_4 не надавав жодної допомоги, одразу вибіг з квартири. Вона викликала швидку і зняла простирадло, щоб кров не бігла. Ніж в руці ОСОБА_4 , яким він наносив удари був кухонним, з оранжевою ручкою. На запитання сторони захисту пояснила, що свідчення давала аналогічні і на слідчому експерименті, і на допитах.

5.2. Документи.

Під час судового розгляду, судом безпосередньо було досліджено наступні докази:

- відповідно до витягу з ЄРДР 28.10.2022 зареєстровано кримінальне провадження №0001139 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, щодо обставин 27.10.2022 року приблизно о 23.40 годині ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , наніс проникаюче колоте-різане поранення грудної клітини ОСОБА_6 (а.с.97-98).

- згідно рапорту пом.чергового ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_13 , який зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України», 28.10.2022 о 00-41 годині до хірургії 31 лікарні м.Харкова доставлений ОСОБА_6 з множинними колото-різаними ранами грудної клітини (непроникаючі), колото-різаної рани зап`ястя, різана рана лівого плеча, алкогольне сп`яніння (а.с.99).

- постановою начальника СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_14 від 28.10.2022 створено групу слідчих по даному кримінальному провадженню №0001139 від 28.10.2022 (а.с.100).

- відповідно до заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_15 , який попереджений про кримінальну відповідальність, встановлено, що 27.10.2022 о 23-40 годині за адресою: АДРЕСА_2 , невідомий чоловік спричинив йому ножові поранення в область грудної клітини. Заяву прийняв старший слідчий ОСОБА_16 (а.с.128).

Сторона захисту вказує на даний доказ як неналежний та недопустимий, так як в заяві не зазначена дата її складання та подання до правоохоронних органів, прізвище слідчого зазначено нерозбірливим почерком, та не зрозуміло, чи входить до слідчої групи вказана в заяві посадова особа.

Суд критично відноситься до зауважень захисника, так як факт спричинення тяжких тілесних ушкоджень сторонами не спростовується.

- відповідно заяви ОСОБА_7 від 28.10.2022, нею, як власником квартири АДРЕСА_3 надано добровільну згоду на огляд її домоволодіння (а.с.101).

- 28.10.2022 року слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_17 за участі понятих та власника квартири, з використанням фотоапарату Panasonic проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого в кімнаті з балконом вся підлога в речовині бурого кольору, на підлозі знаходиться 2 подушки, плед, одіяло, простирадло, всі речі з плямами речовини бурого кольору, на підлозі біля шафи футболка чорно-білого кольору з пошкодженнями у вигляді наскрізних розривів з речовиною бурого кольору. Власниця квартири ОСОБА_7 була одягнута в футболку білого кольору з плямами речовини бурого кольору, яку в подальшому було вилучено. Під час огляду місця події виявлено та вилучено ножі в кількості 4 штук, футболку чорно-білого кольору, футболку білого кольору з плямами речовини бурого кольору, змиви РБК, сліди капілярних візерунків в кількості 4 штук. Речі опечатані та поміщені до окремих паперових конвертів. Зауважень від учасників огляду не надходило. Таким чином у протоколі зафіксовано загальну обстановку щодо місця вчинення кримінального правопорушення, складено ілюстративну таблицю (а.с.102-113).

Сторона захисту вважає протокол огляду місця події від 28.10.2022 недопустимим та неналежним доказом, так як не містить фотокарток, а тільки роздруковані фото на папері, не вказано, яким технічним засобом відбувалась відео та фото фіксація огляду місця події, чи перебуває даний засіб на балансі ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області, відсутня печатка.

- ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 02.11.2022 ОСОБА_18 надано дозвіл на вже проведений огляд місця події з метою виявлення та вилучення ножів в кількості 4 штук, футболку чорно-білого кольору, футболку білого кольору з плямами речовини бурого кольору, змиви РБК, сліди капілярних візерунків в кількості 4 штук (а.с.114-115).

- власником квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_7 надано добровільну згоду на додатковий огляд її домоволодіння (а.с.127)).

- 28.10.2022 року слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_19 за участі понятих, з використанням фотокамери Samsung проведено додатковий огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено з кухні ніж з рукояткою біло-оранжевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, який знаходився на полу за плитою, коробку з під соку «Сандора», салатник з полімерного матеріалу з наліпкою «ОТП маркет курка гриль», дата 27.10.2022 час 20-45; з коридору рюкзак чорного кольору «Арена», в якому знаходилось: футболка білого кольору з кольоровим принтом, вологі серветки «Pallino», свічка з воску, чоловічий дезодорант «Vip», консерва, таблетки «Піарон» 1 блістер, каплі «Піносол». Речі опечатані та поміщені до окремих паперових конвертів. Зауважень від учасників огляду не надходило. Таким чином у протоколі зафіксовано загальну обстановку щодо місця вчинення кримінального правопорушення, складено ілюстративну таблицю (а.с.116-124).

Сторона захисту також вважає протокол додаткового огляду місця події від 28.10.2022 недопустимим та неналежним доказом, так як не містить фотокарток, а тільки роздруковані фото на папері, не вказано, яким технічним засобом відбувалась відео та фото фіксація огляду місця події, чи перебуває даний засіб на балансі ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області, відсутня печатка.

- ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 02.11.2022 ОСОБА_18 надано дозвіл на вже проведений огляд місця події з метою виявлення та вилучення ножа з рукояткою біло-оранжевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, який знаходився на полу за плитою, коробку з під соку «Сандора», салатник з полімерного матеріалу з наліпкою «ОТП маркет курка гриль», дата 27.10.2022 час 20-45; рюкзак чорного кольору «Арена», в якому знаходилось: футболка білого кольору з кольоровим принтом, вологі серветки «Pallino», свічка з воску, чоловічий дезодорант «Vip», консерва, таблетки «Піарон» 1 блістер, каплі «Піносол», оскільки вказані речі мають суттєве значення в кримінальному провадженні як речові докази (а.с.125-126).

- відповідно до постанови старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_19 від 28.10.2022 вказані вище предмети визнано речовими доказами та поміщені на зберігання до камери схову речових доказів ВП №2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області (а.с.151) та ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 03.11.2022 ОСОБА_18 на вказані речові докази накладено арешт (а.с.149-151).

Відомості, зафіксовані в протоколах огляду місця події від 28.10.2022 суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки огляд житла, власником якого є свідок по справі - ОСОБА_7 , проведений згідно вимог статей 234, 235, 236, 237 КПК України, на підставі її дозволу та дозволу слідчого судді на вже проведений огляд, в присутності понятих, власника житла. Більше того, зауважень від учасників огляду не надходило. Тому фактичні дані, отримані і зафіксовані в протоколі з доданою до нього фототаблицею, а також вилучені речові докази не можуть бути визнані як недопустимий доказ в розумінні ст. 87 КПК України, на яку безпідставно посилається захисник ОСОБА_5 .

Крім того, дані, які містяться у зазначених вище протоколах огляду місця події від 28.10.2022 не змінюють наявність інформації стосовно тих речових доказів, які виявлені та вилучені слідчим в присутності понятих, власника квартири, де проводився огляд, їх ідентифікаційних ознак, які ніким не оспорюються, а узгоджуються з наданими у судовому засіданні свідченнями потерпілого та свідка, висновками експертів.

- згідно з даними довідки КНП «Міська клінічна лікарня № 31» ХМР № 3338/1821 (тимчасова) від 28.10.2022 о 08-30 годині, лікарем хірургом встановлено попередній діагноз при доставленні потерпілого ОСОБА_6 до лікарні: проникаюче поранення лівої половини грудної клітини, проникаюче поранення черевної порожнини, множинні колото-різані рани. Рани передньої стінки грудної клітини та верхніх кінцівок, важке алкогольне сп`яніння (а.с.129).

- відповідно з даними довідки КНП «Міська клінічна лікарня № 31» ХМР № 3338/1821 від 28.10.2022 о 00-25 годині, лікарем хірургом встановлено діагноз: проникаюче поранення лівої половини грудної клітини, лівобічний пневмоторакс, проникаюче поранення черевної порожнини, множинні колото-різані рани передньої стінки грудної клітини та верхніх кінцівок, важке алкогольне сп`яніння (а.с.130).

- за даними протоколу огляду предмету від 28.10.2022, який проведено старшим слідчим СВ ВП №2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_20 за участю понятих, спеціаліста ОСОБА_21 , слідчого ОСОБА_17 , відкрито картонну коробку коричневого кольору, яка обмотана прозорою липкою стрічкою з биркою, всередині міститься 3 ножа кухонних та й ніж складний, вилучено сліди папілярних ліній, які відкопійовано на відрізок липкої стрічки; відкрито картонну коробку білого кольору, яка обмотана прозорою липкою стрічкою з биркою, всередині міститься футболка білого кольору зі слідами РБК, футболка чорно-білого кольору зі слідами РБК. Складено ілюстративну таблицю (а.с.131-144).

Сторона захисту вважає протокол огляду предметів від 28.10.2022 недопустимим та неналежним доказом, так як не вказано, яким технічним засобом відбувалась фото фіксація огляду предметів, чи перебуває даний засіб на балансі ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області, відсутня печатка.

- відповідно до постанови старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_20 від 28.10.2022 вказані вище предмети визнано речовими доказами та поміщені на зберігання до камери схову речових доказів ВП №2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області (а.с.145-146) та ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 03.11.2022 ОСОБА_18 на них накладено арешт (а.с.149-150).

- згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 28.10.22 року, який проводився у приміщенні відділу поліції за допомогою технічного засобу фіксації камери Canon SX 210, свідок ОСОБА_7 у присутності понятих вказала на особу, який знаходиться під номером № 2, як чоловіка, який 27.10.22 року близько 23-40 години, знаходячись у неї вдома за адресою: АДРЕСА_2 , наніс численні удари ножем потерпілому ОСОБА_22 , після чого зник у невідомому напрямку. Згідно довідки до вказаного протоколу під № 2 знаходився ОСОБА_23 ( ОСОБА_4 ) (а.с.152-156).

Сторона захисту вважає протокол пред`явлення особи для впізнання від 28.10.22 року недопустимим та неналежним доказом, так як вважає, що впізнання осіб проводилося в неналежній кімнаті, не вказано, що технічний засіб, за допомогою якого відбувалась фото фіксація перебуває на балансі ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області, відсутня печатка.

- згідно даних протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 28.10.2022 ОСОБА_4 ( ОСОБА_23 ) був затриманий 28.10.2022 о 17-30 годині в порядку ст. 208 КПК України, на підставі, того, що його застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення та безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що ця особа щойно вчинила злочин. Свою провину у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 ( ОСОБА_23 ) визнав, заяв чи скарг від нього не зафіксовано. Протокол складено в присутності понятих, захисника без технічних засобів фіксації. У підозрюваного вилучено светр сірого кольору, в який він був одягнений (а.с.157-160).

Сторона захисту вважає протокол затримання ОСОБА_4 від 28.10.22 року недопустимим та неналежним доказом, так як не зрозуміло, яким технічним засобом проводилась фіксація затримання.

Суд відхиляє доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 щодо недопустимості цього речового доказу як отриманого внаслідок істотного порушення права обвинуваченого на захист.

- відповідно до постанови старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_19 від 28.10.2022, светр сірого кольору, в який він був одягнений ОСОБА_4 , визнано речовими доказами та поміщений на зберігання до камери схову речових доказів ВП №2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області (а.с.163) та ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 09.11.2022 ОСОБА_18 на вказаний речовий доказ накладено арешт (а.с.161-162).

- згідно квитанції № 3333 від 28.10.2022 всі речові докази у дані справі поміщені на зберігання до камери схову речових доказів ВП №2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області за № 762 (а.с.164).

- постановою старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_19 від 31.10.2022 уточнено особу підозрюваного. Ним виявився не ОСОБА_23 , а ОСОБА_4 (а.с.165-166).

- згідно даних протоколу слідчого експерименту від 30.10.2022 року, даних стенограми до протоколу слідчого експерименту від 30.10.2022, що міститься на DVD +R диску 4.7 GB, за участі з підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , статиста ОСОБА_24 , в присутності понятих, із застосуванням технічних засобів фіксації Panasonic Full HD HC-V760 відеоносій Kingslone 32gb, ОСОБА_4 детально розповів про події, які мали місце 27.10.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , про причини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , продемонстрував, як саме наносив тілесні ушкодження потерпілому. Зауважив про мотиви свого вчинку, вказав, що через те, що захищав жінку від потерпілого, який почав на неї кричати, не хотів його вбивати або спричинити тяжкі тілесні ушкодження, здійснив удари внаслідок необхідної оборони, були побоювання, що потерпілий ОСОБА_6 може його вбити (а.с.169, 172-177).

- відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 16.12.2022, проведеного в присутності понятих, за участю потерпілого, спеціаліста ОСОБА_25 з використанням технічних засобів фіксації камерою MIT iPhone 7, встановлено порядок спричинення колото-різаних поранень потерпілому ОСОБА_6 . Додано фототаблицю (а.с.201-205).

- згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 19.12.2022, проведеного в присутності понятих, за участю свідка ОСОБА_7 , статиста ОСОБА_26 , з використанням технічних засобів фіксації камерою MIT iPhone 7, встановлено порядок спричинення колото-різаних поранень потерпілому ОСОБА_6 , які аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_6 . Додано фототаблицю (а.с.208-211).

- за даними висновку експерта № 09-1419/2022 від 22.12.22 встановлено, що у ОСОБА_6 виявлено: одне колото-різане поранення, що проникає до черевної та грудної (плевральної) порожнини. Дане поранення бере початок раною по лівій боковій поверхні тулубу, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; колото-різанні поранення на передній поверхні тулубу та по лівій боковій поверхні в ділянці верхніх відділів грудної клітини, правого передпліччя в нижній третині, лівого плеча в верхній та середній третині, рубці від оперативних втручань, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3 тижнів. Колото-різанні поранення утворились від ударно-травматичного впливу гострого предмету, що мав колото-ріжучі властивості. Показання потерпілого ОСОБА_6 в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині терміну та механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень (а.с.214-218).

- згідно висновку експерта № 09-1421/2022 від 22.12.2022 встановлено, що ОСОБА_6 виявлено: одне колото-різане поранення, що проникає до черевної та грудної (плевральної) порожнини. Дане поранення бере початок раною по лівій боковій поверхні тулубу, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; колото-різанні поранення на передній поверхні тулубу та по лівій боковій поверхні в ділянці верхніх відділів грудної клітини, правого передпліччя в нижній третині, лівого плеча в верхній та середній третині, рубці від оперативних втручань, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3 тижнів. Колото-різанні поранення утворились від ударно-травматичного впливу гострого предмету, що мав колото-ріжучі властивості. Показання свідка ОСОБА_7 в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині терміну та механізму утворення встановлених у потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень (а.с.221-225).

- експертним дослідженням № 09-1360/2022 від 06.12.22 року встановлено, що показання ОСОБА_4 , викладені в протоколі слідчого експерименту від 30.10.2022 не відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим під час проведення судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 . На тілі потерпілого ОСОБА_6 встановлено наявність колото-різаних поранень в ділянці верхніх кінцівок та на тулубі (передня та ліва бокова поверхні), однак під час слідчої дії ОСОБА_4 взагалі не вказує на факт травматизації цих ділянок тіла (а.с.197-200).

Таким чином, вище вказаний висновок експерта № 09-1360/2022 від 06.12.22 знаходиться у взаємозв`язку із фактичними даними про події, що відбувалися 27.10.2022 року та повністю спростовує показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо відсутності умислу на заподіяння потерпілому смерті, в тому числі доводи захисника щодо відсутності в діях обвинуваченого об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а саме нанесення ОСОБА_4 нібито ударів не в життєво важливі органи, що не могли позбавити життя потерпілого ОСОБА_6

- згідно відповіді КНП «Міська клінічна лікарня № 31» ХМР від 10.11.2022 № 553/0/695-22, у громадянина ОСОБА_6 група крові 0 (І) позитивна (а.с.178).

- за наслідком проведення експертного дослідження № 14/3592-Дм/22 від 17.11.2022 встановлено, що в змиві з підлоги, вилученому на марлевий тампон 28.10.2022 в ході огляду місця події в квартирі АДРЕСА_3 , виявлена кров людини, а саме ОСОБА_6 (а.с.179-181)

- згідно даних висновку № 14/3593-Дм/22 від 22.11.2022 встановлено, що на светрі, вилученому у ОСОБА_4 , виявлена кров, походження якої від потерпілого ОСОБА_6 не виключається (а.с.182-184)

- даними висновку експерта від 09.12.22 року № 15-12/№580-Ц/Дм 2022, встановлено групову належність крові потерпілого ОСОБА_6 на клинку ножа з руків`ям біло-оранжевого кольору, вилученого за адресою: АДРЕСА_2 . На інших ножах, наданих на дослідження, сліди крові не знайдено (а.с.185-193).

Крім іншого, судом досліджено ряд документів які характеризують особу обвинуваченого.

- згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 280 від 28.11.2022, ОСОБА_4 страждає на хронічні психічні захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів, синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу вчинення правопорушення, перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосуванню примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.194-196).

- обвинувачений ОСОБА_4 на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває згідно довідки КНП Харківської обласної ради «Обласний психоневрологічний диспансер» від 09.11.2022 (а.с.229) та довідки КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» від 16.11.2022 (а.с.231).

- відповідно до вимоги ГУНП в Харківській області, ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, останній раз засуджений 16.01.2020 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки (а.с.232-235)

Щодо посилання адвоката ОСОБА_5 про визнання недопустимими інших доказів, зазначених в п.5.2 описової частини вироку, то суд вважає мотиви захисту такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження та є безпідставними, оскільки зазначені докази отримані в порядку та в спосіб, передбачений КПК України, викладені в них обставини узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

6. Оцінка судом доводів сторони захисту.

В судовому засіданні під час допиту обвинувачений заперечив свою винуватість у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не доведене до кінця з причин, які не залежали від його волі.

При цьому, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає їх надуманими та такими, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України.

Крім того, вони спростовуються наданими в судовому засідання безпосередньо показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який зазначив, шо обвинувачений намагався його вбити, показаннями свідка ОСОБА_7 , яка підтвердила свідчення потерпілого та висновками судових експертів, які спростовують доводи обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі.

Крім цього, на спростування позиції обвинуваченого щодо необхідної оборони та спричинення тілесних ушкоджень, а не замаху на вбивство, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 24 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом (коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання) дій (бездіяльності), безпосередньо спрямованих на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Розмежовуючи поняття «замах на вбивство» та «умисне заподіяння тілесного ушкодження», необхідно з`ясувати зміст і спрямованість умислу винуватого, тобто вирішити питання про те, з прямим чи непрямим умислом діяла винувата особа. Для цього необхідно враховувати сукупність усіх обставин вчиненого діяння, і врахуванню підлягає не лише поведінка винуватого до, під час та після скоєння злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, кількість, характер і локалізація поранень (поранення життєво важливих органів), заподіяних потерпілому, а й спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину, причини припинення злочинних дій.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією та становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення й наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, за наявності цілі досягнення суспільно - небезпечного результату.

Про наявність прямого умислу можуть свідчити конкретні діяння винної особи, які завідомо для нього мали потягти за собою смерть потерпілого і не призвели до бажаного наслідку лише в силу обставин, які не залежали від його волі. Тобто злочинна діяльність при закінченому замаху характеризується тим, що об`єктивно вона є закінченою та суб`єктивно реалізованою - особа зробила все необхідне, щоб досягти мети і вчинила всі дії для досягнення злочинного результату (постанова Верховного суду від 25.07.2019 р. у справі №156/98/18).

При цьому слід враховувати, що відповідно до ч.1 ст.36 КК України право на необхідну оборону виникає не за будь-якого суспільно небезпечного посягання, а лише за такого, яке викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання. Така необхідність виникає там і тоді, де і коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди посягаючому, загрожує негайною і невідворотною шкодою для правоохоронюваних інтересів.

Частиною 3 ст. 36 КК України передбачено, що перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, такої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Тобто спочатку має бути встановлено право обвинуваченого на необхідну оборону, межі якої перевищено.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону» щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їх фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

При цьому стороною захисту не надано суду такі належні та допустимі докази, сукупність яких би свідчила про наявність у діях потерпілого такого суспільно небезпечного посягання, яке б вимагало негайного відвернення чи припинення з боку обвинуваченого, шляхом завдання йому ножем чисельних тілесних ушкоджень в життєво важливі органи людини.

Аналіз досліджених доказів у справі свідчить про те, що ОСОБА_4 під час вчинення замаху на вбивство не перебував у стані необхідної оборони, або перевищив межі необхідної оборони.

Версія обвинуваченого, про наявність у нього умислу на завдання тільки тілесних ушкоджень не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовується вищевказаними безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, зміст яких розкрито вище.

Будь яких істотних порушень КПК України під час досудового розслідування, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не вбачається.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не мав умислу на вбивство ОСОБА_6 , а лише намагався упередити його дії з метою нібито захисту ОСОБА_7 від дії потерпілого, суд оцінює критично з огляду на вказані обставини кримінального провадження, характер, рішучість і динамічність дій, вчинених обвинуваченим, їх раптовість для потерпілого, поведінку під час скоєння злочину, обране знаряддя вчинення злочину (ніж, який за своїми характеристиками функціонально здатний нанести тілесні ушкодження несумісні з життям), локалізацію нанесених поранень (життєво важливий орган), кількість ножових поранень (8), механізм їх заподіяння. Також, суд враховує причини припинення злочинних дій, так як ОСОБА_4 вчинив всі дії, які вважав за необхідні для спричинення смерті ОСОБА_6 , наслідки, що настали (тяжкі тілесні ушкодження), поведінка обвинуваченого після вчинення злочину, який не намагався надати будь - якої допомоги потерпілому чи викликати швидку медичну допомогу, а навпаки, спостерігав, як останній стікає кров`ю та вибіг з квартири в невідомому напрямку. Завдаючи численні удари ножем, обвинувачений не міг не усвідомлювати, що таке поранення може бути смертельним, передбачав суспільно небезпечні наслідки своїх дій у виді смерті ОСОБА_6 , і бажав їх настання.

Всі ці обставини в сукупності свідчать про те, що обвинувачений діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого та вчинив для цього усі необхідні дії, які були для нього завідомо такими, що спричинять йому смерть.

Суд ретельно перевірив версію обвинуваченого про те, що він не завдавав потерпілому жодних ушкоджень в життєво-важливі органи, а лише хотів запобігти його діям з метою нібито захисту ОСОБА_7 , і визнає її безпідставною, оскільки вона суперечить установленим судом фактичним обставинам та спростовується сукупністю досліджених доказів, які поза розумним сумнівом доводять вину обвинуваченого у вчиненні закінченого замаху на вбивство потерпілого.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони, так і за ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.

7. Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Оцінивши надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, розглядаючи кримінальне провадження з дотриманням положень ст.337 КПК України, суд, всебічно, повно й неупереджено, дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, вищезазначені безпосередньо досліджені докази, суд, вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

8. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Судом встановлена наявність обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , а саме: вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, тобто вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення, що підтверджується наявними матеріалами, зокрема копією долученого вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 16.01.2020, ухваленого стосовно ОСОБА_4 .

9. Мотиви призначення покарання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України. Злочин був вчинений з прямим умислом.

Крім того, судом враховано, що обвинувачений має незняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, вчинив новий злочин під час іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням на підставі статі 75 КК України за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 16.01.2020, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, проте страждає на хронічні психічні захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів, синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, не одружений, офіційно не працевлаштований. Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України (далі - КК) суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вимогами ч. 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

За таких обставин, призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким умисним злочином, відсутність пом`якшуючих обставин та наявність двох обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, непогашену та не зняту в установленому законом порядку судимість, його відношення до скоєного злочину, щиро не розкаявся, не надав потерпілому медичної допомоги після спричинення тілесних ушкоджень, не виявив добровільного бажання відшкодувати спричинену потерпілому ОСОБА_6 шкоду (матеріальну і моральну), не цікавився станом його здоров`я, офіційно не працює, не має офіційних джерел доходу, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі в межах санкцій частин цієї статті, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Крім того, відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст.71КК ) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування

основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також

коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до

набрання ним законної сили.

Виходячи з того, що ОСОБА_4 засуджений вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 16.01.2020 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.115 КК України, знаходячись на іспитовому строку за попереднім вироком, то суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у відповідності до ст.71 КК України шляхом часткового складання призначених покарань із застосуванням ст.72 КК України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю для цього передумов, а застосування таких положень Закону буде явно несправедливим через м`якість покарання.

Враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що виправлення цієї особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень неможливо без його ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 2 лютого 2021 року у справі № 361/7311/19.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, для обвинуваченого ОСОБА_4 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

10. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався в ході розгляду в суді при розгляді даного кримінального провадження, а тому з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, суд вважає доцільним запобіжний захід, застосований до обвинуваченого тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили.

Термін відбуття покарання обчислювати з моменту обрання міри запобіжного заходу -31.10.2022 року.

Відповідно до ст.72 КК України ОСОБА_4 зарахувати у строк покарання строк попереднього ув"язнення з 31.10.2022 року і до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув"язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Долю арештованого майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100,124, 370, 371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 16.01.2020 у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, та призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відбування остаточне покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 31.10.2022 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 31 жовтня 2022 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 03.11.2022 року по справі № 552/7883/22 (провадження №1кс/552/3158/22), а саме: на ножі в кількості 4 штук, футболку чорно-білого кольору, футболку білого кольору з плямами речовини бурого кольору, змиви РБК, сліди капілярних візерунків в кількості 4 штук.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 03.11.2022 року по справі № 552/7883/22 (провадження №1кс/552/3161/22), а саме: ніж з рукояткою біло-оранжевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, який знаходився на полу за плитою, коробку з під соку «Сандора», салатник з полімерного матеріалу з наліпкою «ОТП маркет курка гриль», дата 27.10.2022 час 20-45; рюкзак чорного кольору «Арена», в якому знаходилось: футболка білого кольору з кольоровим принтом, вологі серветки «Pallino», свічка з воску, чоловічий дезодорант «Vip», консерва«luncneon maet», таблетки «Піарон» 1 блістер, каплі «Піносол» 6 (шість) саше Diosmectite myan».

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 09.11.2022 року по справі № 552/7883/22 (провадження №1кс/552/3249/22), а саме: светр сірого кольору, вилучений у ОСОБА_4 .

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- 4 кухонних ножа, кухонний ніж з біло - оранжевою рукояттю, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Холодногірського ВП ГУ НП в Х/О, після набрання вироком законної сили - повернути власнику ОСОБА_7 .

- футболка чорно-білого кольору із слідами бурого кольору, сліди папілярних візерунків, копійовані на 4 ВЛС (у експертному пакеті), змив РБК з підлоги у квартирі АДРЕСА_3 та контрольний марлевий тампон (поміщені до паперового конверту та опечатані); футболка білого кольору із РБК, полімерний салатник з наклейкою «Опті маркет, курка гриль, дата 27.10.2022, час 20.45 год., вартість 37 грн. 78 коп.», коробка з під соку «Сандора» мультивітамінний сік, що знаходяться у камері зберігання речових доказів Холодногірського ВП ГУ НП в Х/О, після набрання вироком законної сили - знищити.

- рюкзак чорного кольору торгової марки «Арена», в якому знаходилось: футболка білого кольору з кольоровим принтом, вологі серветки «Pallino», свічка з воску, чоловічий дезодорант «Vip»,консерва «luncneon maet», таблетки «Піарон» 1 блістер,6 (шість) саше Diosmectite myan», каплі «Піносил, светр сірого кольору, вилучений у ОСОБА_4 , що знаходяться у камері зберігання речових доказів Холодногірського ВП ГУ НП в Х/О, після набрання вироком законної сили - повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_27