22.11.2022 Єдиний унікальний номер 205/7894/22
Провадження № 1-кс/205/1775/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001155, внесеному 20 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровськ, українець, громадянин України, має середньо-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вищевказане клопотання слідчого, в обґрунтування якого зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20.11.2022 року приблизно о 02 годині 30 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 перебував разом з раніше йому знайомим ОСОБА_9 біля під`їзду №2, розташованого в буд. АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник словесний конфлікт з раніше невідомим йому ОСОБА_4 , який переріс в бійку, в ході якої ОСОБА_4 почав умисно наносити ОСОБА_8 численні удари руками стиснутими в кулак в область голови та обличчя, від чого ОСОБА_8 втратив рівновагу і впав на землю, де в цей час ОСОБА_4 , маючи на меті заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, дістав з кишені штанів одягнених на ньому, заздалегідь заготовлене знаряддя злочину, а саме ніж, та умисно здійснив один удар ножем в область черевної порожнини. Своїми вищевказаними умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення черевної порожнини та грудної клітини, ЗЧМТ, компресійний перелом тім`яної кістки праворуч, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Таким чином умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя і здоров`я в момент заподіяння, кваліфікуються за ч. 1 ст. 121 КК України.

20 листопада 2022 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, є: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 20.11.2022 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 20.11.2022 року; довідка видана КНП «МКЛ № 4»ДМР» від 20.11.2022 року; протокол огляду місця події від 20.11.2022 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_9 від 20.11.2022 року; протокол пред`явлення особи для впізнання 20.11.2022 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.11.2022 року; повідомлення про підозру ОСОБА_4 ; речові докази; інші матеріали кримінального провадження.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 під загрозою застосування покарання за злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, постійного офіційного місця не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто може змінювати місце проживання на власний розсуд, а крім того підозрюваний покинув місце вчинення кримінального правопорушення, однак не повернувся відразу до адреси свого проживання, про факт спричинення тілесних ушкоджень в органи національної поліції не повідомляв, а тому всі факти свідчать про наявність ризику здійснення ним спроб переховування в подальшому.

В обґрунтування п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може незаконно впливати на потерпілого та свідка ОСОБА_9 у кримінальному провадженні як шляхом вмовлянь, так і шляхом погроз застосування щодо нього насильства з метою зміни ним своїх показів в суді, або навіть ухилення від явки до суду, оскільки підозрюваному відомо, що він проживає неподалік від нього, а скориставшись своїм правом на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, у тому числі з протоколами допиту потерпілого та свідка, підозрюваний ОСОБА_4 буде знати їх точні адреси проживання. Про існування вказаного ризику також вказує насильницький характер кримінального правопорушення, а тому повторне застосування насильства є цілком не виключеним.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене, тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою є виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з цим клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини і підстави, викладені у клопотанні, та просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного строком на 60 діб без застосування застави.

Підозрюваний у судовому засіданні вину визнав повністю у вчиненому кримінальному правопорушенні та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Представник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти вказаного клопотання з мотивів не доведеності прокурором відповідних ризиків поведінки підозрюваного, просив слідчого суддю у задоволенні клопотання відмовити, зазначивши, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні дітей, чоловіка дружини, та зобов`язується спілкуватися зі слідством і надавати допомогу потерпілому, оскільки на сьогоднішній день перераховано 30 000 гривень мати потерпілого ОСОБА_11 в рахунок матеріальної компенсації. Також наголошував, що прокурором не доведено необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного браслету і забороною залишати житло в нічний період доби, а саме: квартиру АДРЕСА_4 , без дозволу слідчого, прокурора або суду у період часу з 21 години до 07 години.

Вислухавши думку учасників судового засідання, пояснення свідка ОСОБА_14 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В провадженні СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 20 листопада 2022 року за №0001155, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

20 листопада 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця проживання і роботи; наявність судимостей у підозрюваного.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.11.2022 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 20.11.2022 року; довідкою виданою КНП «МКЛ № 4»ДМР» від 20.11.2022 року; протоколом огляду місця події від 20.11.2022 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_9 від 20.11.2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання 20.11.2022 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 20.11.2022 року; повідомленням про підозру ОСОБА_4 ; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.11.2022 року.

Вказані вище докази у своїй сукупності дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Отже, слідчий суддя приймає до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні.

Крім того, прокурором доведено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Більш того, відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 Рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, під час досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та який зник з місця вчинення кримінального правопорушення і переховувався у підвалі, а тому є вірогідність того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні як шляхом вмовлянь, так і шляхом погроз застосування щодо них насильства з метою зміни ними своїх показів в суді, або навіть ухилення від явки до суду, слідчий суддя вважає доведеним, оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження долучено протоколи допиту свідків зі зміст яких слідчим суддею встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 , свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та підозрюваний ОСОБА_4 проживають в одному будинку, а також свідок ОСОБА_9 проживає неподалік місця проживання підозрюваного та свідків, тому є ймовірність незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Також слідчим суддею враховується особа підозрюваного, який визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, раніше не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності, має зареєстроване місце проживання, одружений, має неповнолітню дитину, за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно, що підтверджується долученими документами до матеріалів клопотання, тобто має стійкі соціальні зв`язки, однак це не зменшує встановлені у кримінальному провадженні ризики.

Разом з тим, твердження підозрюваного та його захисника про наявність у підозрюваного на утриманні дітей, батька його дружини, який хворіє, та яким підозрюваний надає допомогу, щодо не перебування підозрюваного на обліку у лікаря нарколога та психіатра, не приймається слідчим суддею до уваги, оскільки вказані факти нічим не підтверджуються, а також не свідчать про перебування цих дітей та батька дружини саме на утриманні у підозрюваного.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , яка є дружиною підозрюваного, лише підтвердила характеризуючи данні підозрюваного, однак не надала будь-яких доказів на спростування наявності ризиків, на які посилався прокурор у судовому засіданні та слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні доведено, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого. Застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Більш того, слідчий суддя зважає на те, що 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан, який Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжений.

Військова агресія проти України суттєво обмежує можливості виконання правоохоронними органами своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а тому є новим ризиком.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчий суддя на цей час не встановив.

Крім того, слідчий суддя вважає, що на сьогоднішній день поки триває досудове розслідування, яке лише розпочалось 20 листопада 2022 року, тимчасова ізоляція ОСОБА_4 , якому пред`явлено підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, від суспільства є цілком виправданою мірою, насамперед превентивною, оскільки окрім захисту прав і інтересів підозрюваного, слідчий суддя повинен приймати до уваги захист інтересів інших осіб в цілому.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за можливе не визначати розміру застави у вказаному кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , було вчинено із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001155, внесеному 20 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, тобто до 17 січня 2023 року включно.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 22 листопада 2022 року о 16 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1

.