Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3059/22
номер провадження 1-кп/695/439/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000724 від 23.08.2022, за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєструдосудових розслідувань 23.08.2022 за № 0000724, відносно ОСОБА_5 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу з підстав зазначених у клопотанні, яке приєднане до матеріалів справи.

У підготовчому судовому засіданні особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , не заперечував з приводу зявленого клопотання.

У підготовчому судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 та законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не заперечували з приводу заявленого клоотання.

Потерпіла ОСОБА_7 підтримала клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалось питання про їх застосування, може бути застосований судом такий запобіжний захід, як поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Статтею 508 КПК України визначено, що передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 3, від 14.09.2022 ОСОБА_5 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з епізодичним типом перебігу, з актуальною психотичною, галюцинаторно-маячною симптоматикою та аутоагресивною поведінкою у особи з межовою інтелектуальною дефіцитарністю та періодичним вживанням психоактивних речовин. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на теперішній час відповідно до свого психічного стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 508 КПК України застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно з загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання за клопотанням учасників судового провадження суд має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За змістом ст.ст. 131,132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_5 інкримінується вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України в зв`язку з чим до нього передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Наявність підстав для подальшого поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, та доцільність продовження строку вказаного запобіжного заходу має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Кожне наступне продовження запобіжного заходу має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу. Разом з тим, оскільки ст 508 КПК України, не передбачає такий вид запобіжного заходу, як поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах суворого нагляду, клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення, а саме: продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме в Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 314, 315-317, 369, 371, 372, 508 КПК України, суд

у х в а л и в:

клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення його до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», на шістдесят днів до 14.01.2023.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів.
Повний текст ухвали буде оголошено та складено о 08.20 год. 18.11.2022.

Суддя: ОСОБА_1