Справа №293/2314/21
Провадження № 1-кс/293/2/2023
УХВАЛА

27 січня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції та в залі суду в смт Черняхів заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 щодо розгляду кримінального провадження №0001492, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2021 за ч.3 ст.152 КК України

ВСТАНОВИВ:

24.01.2023 на розгляд судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_4 , занесена до журналу судового засідання № 1191662 від 23.01.2023, про відвід головуючого судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження у справі №293/2314/21 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою заяву про відвід головуючому судді у справі №293/2314/21 підтримав, просив її задовольнити. В обґрунтування заяви про відвід зазначає, що головуючий у справі суддя ОСОБА_6 підлягає відводу з тих підстав, що він у серпні 2022 року продовжив йому строк тримання під вартою в режимі відеоконференції без його участі та при цьому розглянув клопотання прокурора про продовження строку тримання його під вартою, яке було заявлено до спливу строку, зазначеного у попередній ухвалі суду, тобто продовжив його майже на місяць раніше.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , беручи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав заяву свого підзахисного. Вказав, що головуючий по справі суддя ОСОБА_6 є упередженим і не дотримується закону при розгляді даного кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , зловживає процесуальними правами та систематично порушує права його підзахисного, не обґрунтовує належним чином у своїх рішеннях підстави застосування ч.6 ст. 615 КПК України та безпідставно продовжує ОСОБА_4 строк тримання його під вартою, справа розглядається в нерозумні строки, тому є всі обґрунтовані підстави для його відводу на підставі п.4 ч.1 ст. 75 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засідання просила відмовити в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 . Вказала, що він є безпідставним та необґрунтованим. Зокрема, звернула увагу суду на те, що стороною захисту не доведено підстав для відводу судді ОСОБА_6 , які б виникали сумніви у його неупередженості. При цьому вказала, що обставини, вказані обвинуваченим, зокрема й незгода з процесуальними рішеннями судді, не є підставою для відводу судді від розгляду справи.

Суддя ОСОБА_6 будь-яких пояснень щодо заявленого відводу не подав та у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №293/2314/21 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.3 ст.152 КК України, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Підстави для відводу визначені нормами статей 75-76 КПК України.

Зокрема, ст. 75 КПК України визначені обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Так, згідно вимог зазначеної статті суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно ч.4, 5 ст.80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (і) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії").

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Слід зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за необхідне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини, з урахуванням якої згідно з частиною 5 статті 9 КПК України застосовується кримінальне процесуальне законодавство України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: (і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; (іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви про відвід головуючому по справі судді ОСОБА_6 , заявленої усно обвинуваченим ОСОБА_7 в судовому засіданні 23.01.2023 під час вирішення питання головуючим суддею про продовження йому строку тримання під вартою, суд встановив, що відвід, зокрема, мотивований тим, що суддя ОСОБА_6 продовжив обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою без його участі в режимі відеоконференції, та розглянув клопотання прокурора про продовження йому строків тримання під вартою до спливу строку його тримання під вартою.

В судовому засіданні на підставі наявних матеріалів з`ясовано, що суддею ОСОБА_6 04.08.2022 винесена ухвала, на яку, зокрема, посилається обвинувачений, заявляючи даний відвід.

Встановлено, що вказана ухвала постановлена судом без участі обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки останній, якого відповідно до ухвали суду від 03.08.2022 було доставлено до приміщення проведення відеокоференцзв`язку в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8», відмовився від участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції та залишив таке приміщення у відповідному супроводі.

В своєму рішенні суд зазначив, що за відсутності обвинуваченого в судовому засіданні, неможливо вирішити питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 в порядку, визначеному КПК України, яким врегульовано вирішення такого питання за обов`язковою участю обвинуваченого (т.1 а.с. 205-207).

Вказане дає підстави вважати, що відвід судді ОСОБА_6 заявлений, зокрема, з підстав незгоди з його процесуальними рішеннями.

На думку захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 доказами упередженості судді ОСОБА_6 можуть слугувати т і обставини, що суддя ОСОБА_6 зловживає процесуальними правами та систематично порушує права його підзахисного ОСОБА_4 , не обґрунтовує належним чином у своїх рішеннях підстави застосування ч.6 ст. 615 КПК України з посиланням на не можливість доставлення його підзахисного до зали суду під час дії воєнного стану, у зв`язку з чим безпідставно продовжує ОСОБА_4 строк тримання його під вартою, а кримінальне провадження розглядається в нерозумні строки.

З цього приводу суд зазначає, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді та не підтверджена жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Таким чином, будь-яких об`єктивних даних, які б вказували на необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_6 в розгляді вказаної справи, не встановлено, та будь-яких обставин такої упередженості судом не встановлено, а незгода з процесуальним рішенням та порядком розгляду суддею кримінального провадження, не може бути підставою для відводу. В зв`язку з цим, суд відмовляє в задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 75,76,80-82 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №0001492, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2021 щодо ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, у справі №293/2314/21 відмовити за безпідставністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО