Справа № 953/309/23
н/п 1-кс/953/365/23
"12" січня 2023 р. м.Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив залишити клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу без розгляду.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя дослідивши матеріали та заяву слідчого про залишення клопотання без розгляду дійшов такого висновку.
Згідно зі ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Положеннями ч. 2 ст. 189 КПК України передбачено, що клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.
Правилами ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України затверджено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З аналізу положень ст.26 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що звертатися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу є правом сторони кримінального провадження.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, якими серед інших є засади змагальності та диспозитивності, в тому числі і принцип аналогії закону.
У відповідності до принципу диспозитивності кримінального провадження сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Положеннями КПК України не врегульовано наслідки відмови слідчого, прокурора від поданого ними клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу або залишення без розгляду. Водночас, враховуючи, що використання слідчим, прокурором їх прав, наданих чинним законодавством України, у тому числі прав, передбачених КПК України, є їх правом, відмова від поданого клопотання або залишення без розгляду за їх заявою чи клопотанням не призводить до порушення їх прав та інтересів та не порушує прав та інтересів інших осіб.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишення клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу без розгляду, оскільки прокурор скористався своїм процесуальним правом звернутися до суду з відповідною заявою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 26, 188, 189, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 о