УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 314/801/18

провадження № 51-989ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання (касаційну скаргу) засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 5 січня 2023 року,

встановив:

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 5 січня 2023 року відмовив у відкриті провадження за клопотанням ОСОБА_4 про визнання незаконним утримання його під вартою з 11 по 18 листопада 2004 року з тих підстав, що клопотання засудженого не є предметом розгляду суду з огляду на положення ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

В поданому клопотанні, що за змістом є касаційною скаргою, засуджений посилається на порушення судом кримінального та кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим порушує питання про перевірку зазначеного судового рішення в касаційному порядку. Вказує, що ухвала апеляційного суду є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Перевіривши клопотання (касаційну скаргу) та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, право на доступ до суду не є абсолютним і підлягає дозволеним обмеженням, зокрема, щодо кола судових рішень, які можуть бути переглянуті у касаційному порядку. Такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, переслідують легітимну мету - ефективний розгляд касаційним судом лише справ відповідного рівня значущості, а також обґрунтовані пропорційністю між застосованими засобами та поставленою метою.

Як убачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, воно стосуються питання, пов`язаного з виконанням вироку, і постановлено відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) зокрема питань, які визначені в ст. 537 КПК.

Відповідно до ч. 6 ст. 539 КПК, право на оскарження ухвали суду про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, обмежується можливістю її перегляду в апеляційному порядку, в той час як касаційний порядок оскарження такої ухвали кримінальним процесуальним законом не передбачений.

Згідно з ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на те, що вирішення судом питань, зазначених у ст. 537 КПК належить до процесуальних дій, які безпосередньо не пов`язані із вчиненням особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, натомість стосується виключно порядку виконання вироку, ухваленого за результатами кримінального провадження, який набрав законної сили, тому відповідні ухвали місцевого й апеляційного судів не перешкоджають кримінальному провадженню та не можуть бути оскарженні у касаційному порядку на підставі ч. 2 ст. 424 КПК України.

Така позиція суду узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від

18 березня 2019 року (справа № 756/9514/15-к), відповідно до якого, за змістом

ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 424, ч. 6 ст. 539 КПК ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду оскарженню у касаційному порядку не підлягають.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні по справі «Монкорне де Комон проти Франції», процедури, які стосуються виконання вироків не підпадають під дію ст.6 Конвенції (право на справедливий суд) в її кримінальному аспекті розгляду, оскільки рішення з питань застосування, яке набрало законної сили, не зачіпає «спору … про цивільні права і обов`язки» та не має відношення до «пред`явлення кримінального обвинувачення».

З урахуванням вищезазначеного висновку об`єднаної палати Верховного Суду і того, що оскаржувана засудженим ухвала, не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, оскільки клопотання (касаційна скарга) подане на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, оскільки оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанцій стосуються питання, пов`язаного із виконанням вироку і не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за клопотанням (касаційною скаргою) засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 5 січня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3