У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.11.2022 Справа №607/15144/22
провадження № 1-кс/607/4830/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: представників адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001137 від 06.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, про арешт майна,
встановила:

28.10.2022 слідчому судді надійшло вказане клопотання прокурора.
У ньому прокурор просить накласти арешт на майно, а саме: анкерно-кутову опору ЛЕП 110 кВ із маркуваннями № ЦУБ161Т та № ЦУБ197 та земельну ділянку із кадастровим № 61910000:08:017:0055, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, з метою проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження № 0001137 від 06.08.2022, дослідження усіх обставин, а також проведення необхідних слідчих дій.
Мотиви клопотання зводяться до того, що арешт майна необхідний для його збереження як речових доказів у кримінальному провадженні, зокрема анкерно-кутова опора має важливе значення для встановлення всіх важливих та необхідних обставин, проведення ряду експертних досліджень, зокрема щодо розміру збитків, а також те, що вона розміщується на земельній ділянці із вказаним кадастровим номером та через свої надзвичайно великі габарити не може бути переміщена на зберігання в інше місце.
В судове засідання з розгляду клопотання прокурор ОСОБА_5 не прибув, однак подав заяву про розгляд клопотання без його участі та про підтримання вказаних вимог, додатково пояснивши це необхідністю забезпечення виконання стороною обвинувачення вимог ст. 290 КПК України щодо надання стороні захисту речових доказів.
Така неявка прокурора, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, при цьому, що інші учасники судового розгляду не заперечили проти цього.
Представник пароха ІНФОРМАЦІЯ_1 - адвокат ОСОБА_3 , у судовому засіданні заперечив проти накладення арешту на земельну ділянку, пояснивши це тим, що: релігійна організація не є стороною кримінального провадження; предметом злочину є сама опора, а не земельна ділянка; відсутній склад кримінального правопорушення, оскільки не встановлено розмір шкоди; кутова опора є складовою системи електропостачання, тому є сумнів у її належності ТОВ «Тернопільбуд».
Представник ТОВ «Тернопільбуд» - адвокат ОСОБА_4 , підтримав клопотання прокурора, пояснивши, що за заявою цього товариства про пошкодження кутової опори було розпочато досудове розслідування. дана опора на даний час знаходиться на земельній ділянці, є ризик її пошкодження, викрадення, тому товариство також звернулось до органу досудового розслідування з клопотанням про арешт опори та земельної ділянки.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого:
відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Згідно п. 7 ч. 2, ч. 1 ст. с. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з абз. першого ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно матеріалів клопотання, слідчою групою в складі слідчих Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за процесуального керівництва групи прокурорів Тернопільської окружної прокуратури, в т.ч. прокурора ОСОБА_5 , проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001137 від 06.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КПК України.
Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 05.08.2022 на адресу Тернопільського РУП надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що 05.08.2022 невідомі особи, перебуваючи на земельній ділянці із кадастровим № 61910000:08:017:0055, що по вул. Чайковського в м. Тернополі, умисно пошкодили анкерно-кутову опору ЛЕП 110 кВ вартістю 685 544, 13 грн., чим завдали ТОВ «Тернопільбуд» матеріальну шкоду на вказану суму.
06.08.2022 в кримінальному провадженні було проведено огляд місця події, під час якого було оглянуто земельну ділянку, яка розміщена поряд з територією храму «Святої Трійці» УГКЦ по вул. Чайківського, 1, м. Тернопіль, на якій виявлено велику за своїми габаритами металеву конструкцію - електроопору, яка перебуває на землі в горизонтальному положенні та складається з двох частин. Ця конструкція під час огляду місця події була оглянута, зокрема на ній було виявлено маркування ЦУБ161Т та ЦУБ197.

Прокурор в клопотанні доводить, що власником цієї опори є ТОВ «Тернопільбуд», на підтвердження чого надав довідку цього товариства № 07/01 від 05.08.2022.
Постановою слідчого від 06.08.2022 вказана анкерно-кутова опора ЛЕП визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001137 від 06.08.2022.
Прокурором надано Інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 15.08.2022, відповідно до якої земельна ділянка із кадастровим номером 611010000:08:017:0055 перебуває у постійному користуванні Парафії УГКЦ Пресвятої Тройці Тернопільсько-Зборівської Єпархії.
Також прокурором до скарги долучено два протоколи допиту свідків від 22.08.2022 та 24.08.2022.
Оцінивши наведені обставини кримінального провадження та зміст протоколів слідчих дій, долучених до скарги, із врахуванням зазначених положень Закону, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення клопотання прокурора, а саме в частині арешту лише анкерно-кутової опори шляхом заборони її відчуження.
Так, поданими матеріалами прокурор довів, що могло бути вчинено кримінальне правопорушення, тому задля забезпечення його розслідування може бути застосовано захід забезпечення арешт майна.
Доводи прокурора про належність анкерно-кутової опори ТОВ «Тернопільбуд» є такими, що заслуговують на увагу на даний час, оскільки підтверджуються поясненнями ОСОБА_4 та вказаною вище довідкою № 07/01 від 05.08.2022. Наданий адвокатом ОСОБА_3 лист ВАТ «Тернопільобленерго» від 05.08.2022 № 3259/29 про те, що останнє не є власником металевої високовольтної опори, не спроможний спростувати цих доводів.
У будь-якому разі вказана обставина, тобто власник майна/потерпілий встановлюватиметься під час досудового розслідування. Абз. першого ч. 3 ст. 170 КПК України, дозволяє накласти арешт, задля збереження речових доказів, на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Прокурором поданими матеріалами доведено, що існують розумні підозри вважати, що анкерно-кутова опора, яка виявлена та оглянута під час огляду місця події, має ознаки речового доказу, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора про необхідність збереження цього речового доказу для проведення експертних досліджень, зокрема щодо розміру збитків, від можливого його відчуження.
Вимоги прокурора, підтримані адвокатом ОСОБА_4 , про заборону користування та розпорядження анкерно-кутовою опорою, необґрунтовані та спростовуються фактичними обставинами кримінального провадження.
Зокрема, із часу проведення огляду місця події минуло майже три місяці, опора не була вилучена, відомості про її збереження в незмінному стані відсутні, зокрема вона слідчим не опечатувалась.
В клопотанні прокурором взагалі не приділено уваги ризикам, яким може піддатись майно.
Таким чином, ризики приховування, пошкодження, знищення, існування яких є єдиною підставою згідно ч. 11 ст. 170 КПК України для заборони або обмеження користування, розпорядження цим майном, залишаються не доведеними.
При цьому, слідчим суддею беруться до уваги також наслідки арешту майна для третіх осіб. В даному випадку для постійного користувача земельної ділянки, на якій відповідно до протоколу огляду місця події від 06.08.2022 знаходиться анкерно-кутова опора.
Заборона користуватись, розпоряджатися цією опорою, з огляду на її характеристики, вплине на можливості цієї особи використовувати земельну ділянку та матиме наслідком неспіврозмірне обмеження права власності/користування завданням кримінального провадження.
Щодо вимог прокурора про арешт земельної ділянки, то вони не підлягають до задоволення вцілому, оскільки ним жодним чином не доведено, що ця земельна ділянка відповідає ознакам речового доказу, передбаченим ст. 98 КПК України.
Будь-яких цих ознак в клопотанні не наведено.
Те, що на земельній ділянці знаходиться інший речовий доказ анкерно-кутова опора, не свідчить про те, що вона, тобто земельна ділянка, набуває ознак речового доказу.
Більш того, прокурором не надано постанови про визнання земельної ділянки речовим доказом. Постанова слідчого про визнання речей доказами від 06.08.2022 не може вважатись рішенням про визнання земельної ділянки речовим доказом, оскільки не містить відповідних мотивів та висновку про це.
З наведеного, керуючись ст.ст. 26, 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -
постановила:
клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, на анкерно-кутову опору ЛЕП із маркуванням ЦУБ161Т та ЦУБ197, оглянуту 06.08.2022 у кримінальному провадженні № 0001137 від 06.08.2022.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Організацію виконання ухвали про арешт майна покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , для чого йому надіслати копію цієї ухвали.

Копію ухвали надати учасникам.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1