Справа № 740/523/23
Провадження № 1-кп/740/159/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження об`єднане кримінальне провадження №0000442 від 15.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бакаївка Ічнянського району Чернігівської області, громадянина України, інваліда ІІ групи, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2022 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_4 , в ході якої, маючи умисел на спричинення фізичного болю, умисно наніс один удар пательнею по голові потерпілої, чим завдав їй сильного фізичного болю, не заподіявши при цьому тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст.126 КК України.

У подальшому, 14 жовтня 2022 року близько 15 год. 02 хв. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , з метою помсти за захист ОСОБА_4 під час сварки, маючи умисел на спричинення фізичного болю, умисно наніс один удар кулаком по ребрах з правої сторони своїй дочці ОСОБА_5 , чим завдав їй сильного фізичного болю, не заподіявши при цьому тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст.126 КК України.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

До обвинувального акту додано клопотання прокурора про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 126 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Крім того, долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена у присутності захисника ОСОБА_7 , відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.126 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КК України, а саме:

- умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 ;

- умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При обранні ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками, особу винного, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше несудимий, є інвалідом ІІ групи, формально позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття; обставинами, що обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя та іншої особи, яка перебуває з винним у сімейних відносинах (в даному випадку - відносно дочки).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно обрати покарання в межах санкції ч.1 ст. 126 КК України у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст.381-382, ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1