Провадження № 1-кп/127/901/22

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження №0001191 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше судимого, а саме:

- 02.11.1994 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки; згідно з Указом про амністію від 18.08.1994 звільнений від відбування покарання;

- 27.06.2000 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 117, ч. 2 ст.117, ч. 2 ст. 118, ч. 2 ст. 206, 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років; відповідно до ухвали суду від 10.11.2001 ч. 2 ст. 206 перекваліфіковано на ч. 1 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі;

- 02.04.2002 Могилів-Подільським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 345, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; звільнився 02.04.2005 по закінченню відбування строку покарання;

- 31.03.2006 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; звільнився 12.03.2008 умовно-достроково з невідбутим строком 10 місяців 4 дні;

- 26.08.2010 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць; звільнився 25.07.2012 по закінченню відбування строку покарання;

- 24.04.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; звільнився 07.09.2016 умовно-достроково, невідбутий строк 6 місяців 11 днів на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 29.08.2016;

- 05.06.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, з врахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України; звільнився 04.03.2020 по закінченню відбування строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2019, яким його було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, будучи обізнаним про введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022, 16.10.2022 орієнтовно о 18 год 30 хв, проходячи по АДРЕСА_2 , а саме поблизу кав`ярні «КRАФТ КАВА», помітив два дерев`яні стільці на металевому каркасі чорного кольору із наявним написом «Coca Соlа». Після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

У подальшому ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з метою власного незаконного збагачення, заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу незаконно заволодів двома дерев`яними стільцями на металевому каркасі чорного кольору із наявним написом «Coca Соlа», що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_4 разом з викраденим залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Згідно з висновком експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ № 6626/22-21 від 20.10.2022 ринкова вартість двох дерев`яних стільців з металевим каркасом, з написом на спинці «Coca Соlа», з урахуванням зносу, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме на 16.10.2022, складала 1051,20 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та надав покази, які відповідають обставинам, що викладені в обвинувальному акті. Суду також повідомив, що 16.10.2022 орієнтовно о 18 год 30 хв разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 йшли в гості до спільної знайомої Віри. Проходячи по АДРЕСА_2 , а саме поблизу кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », помітив два дерев`яні стільці на металевому каркасі чорного кольору із наявним написом «Coca Соlа». Оскільки погано себе в той час почував, то вирішив взяти ці стільці собі і знайомому, щоб зачекати на них біля входу до будинку знайомої, яка ще не повернулась додому. У подальшому на наступний день мав намір повернути їх. Наміру їх збувати у нього не було. Про вчинене щиро шкодує та просить не позбавляти його волі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила суд при обранні міри покарання ОСОБА_4 врахувати визнання ним вини, щире каяття, стан його здоров`я та обрати йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, однак в письмовій заяві просила розглядати кримінальне провадження у її відсутність, а також зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та при обранні йому міри покарання покладається на розсуд суду.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, врахувавши думку потерпілої, викладену у письмовій заяві, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого.

Згідно з вимогою УІП ГУНП у Вінницькій області від 17.10.2022, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є раніше неодноразово судимим.

Відповідно до довідки КНП «ВОКПЛ» ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» № 29/6437 від 25.10.2022, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, остання госпіталізація на стацлікування в психіатричне відділення № 21 з 11.10.2012 по 06.11.2012 з діагнозом: «Дисоціальний розлад особистості». Даних щодо подальшого перебігу захворювання в закладі немає.

Згідно з довідкою КНП «ЦТЗ «СОЦІОТЕРАПІЯ» ВОР» № 2569 від 21.10.2022, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився під профілактичним наркологічним спостереженням з 13.06.2013 по 13.06.2014 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками.

Відповідно до характеристики № 243, виданої КМ «ЦЕНТРАЛЬНИЙ» від 27.10.2022, на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за час його проживання скарг про порушення громадського спокою та щодо його неналежної поведінки до КМ «ЦЕНТРАЛЬНИЙ» не надходило.

Судом також досліджено висновок судово-психіатричного експерта № 343 від 07.11.2022, відповідно до якого ОСОБА_4 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Виявляє залежність від алкогольних речовин у вигляді розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (F 10.2). На наркоманію не страждає. За своїм психічним станом ОСОБА_4 не потребує лікування від алкоголізму або наркоманії.

Відповідно до копій медичних довідок ОСОБА_4 встановлено діагноз: ВДТБ, тобто туберкульозна інфекція.

Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено щире каяття.

Зокрема, про щире каяття обвинуваченого свідчать його покази, надані ним в судовому засіданні, відповідно до яких він не лише визнав вину та повідомив про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а й висловив щирий жаль з приводу його вчинення, усвідомлення ним протиправності та неприпустимості своїх дій.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено вчинення злочину повторно.

За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».

Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу ОСОБА_4 , який хоч офіційно непрацевлаштований, однак до взяття під варту працював неофіційно на будівництві будівельником, має важке захворювання, в зв`язку з чим потребує тривалого лікування, в тому числі в умовах стаціонару. По закінченню відбування строку останнього покарання, а саме з 04.03.2020 до моменту вчинення даного кримінального правопорушення, до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, однак має на утриманні матір пенсійного віку. Наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, а також наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину повторно. Прийнято до уваги судом також позицію потерпілої, яка до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру не має та при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Відтак, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у межах санкції, визначеної ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 необхідно зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з моменту його фактичного затримання до дня звільнення з-під варти включно.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 необхідно обчислювати з моменту проголошення вироку.

Судом досліджено протокол затримання від 17.10.2022, згідно з яким ОСОБА_4 фактично затримано 17.10.2022 о 18 год 40 хв.

Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2022, до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2022 строк дії запобіжного заходу продовжено на 60 днів до 09.02.2023 включно.

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає скасуванню, в зв`язку з чим останній підлягає звільненню з-під варти в залі суду.

Згідно з ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи № 6626/22-21 від 20.10.2022 в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 08 копійок, оскільки її проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до положень статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65-67, 72, 185 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до положень частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 17.10.2022 по 17.01.2023 включно.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Скасувати обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи № 6626/22-21 від 20.10.2022 в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 08 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2022 по справі № 127/23529/22 на майно, яке було вилучено 17.10.2022 в ході проведення обшуку затриманої особи за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на кофту сіро-чорного кольору із наявними на рукавах смужками світло-сірого кольору.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2022 по справі № 127/23394/22 на майно, яке було вилучене в ході огляду місця події 17.10.2022 за адресою: АДРЕСА_4 , а саме на два дерев`яні стільці у металевому корпусі з написами «Coca Соlа», чорного кольору.

Речові докази по кримінальному провадженню №0001191, а саме:

-відеофайл з розширенням «МР4», який знаходиться на компакт-диску DVD-R залишити при матеріалах кримінального провадження;

-два дерев`яні стільці у металевому корпусі з написами «Coca Соlа», чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити потерпілій ОСОБА_6 ;

-кофту сіро-чорного кольору із наявними на рукавах смужками світло-сірого кольору, поміщену до спеціального пакету НПУ № ЕХР 0374781, який відповідно до квитанції від 29.10.2022 поміщено до камер зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: