233 Справа № 233/2422/22
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

27 грудня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого

судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за

участю

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000430 від 18 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000430 від 19 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111КК України.

Справа підсудна Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.

Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314КПК України - відсутні, тож слід призначити кримінальне провадження до судового розгляду, слухання якого проводити колегіально у складі трьох суддів та враховуючи обставини кримінального провадження зазначені в обвинувальному акті, пов`язанні із встановленим в країні особливого режиму воєнного стану, у закритому судовому засіданні,

Питання про склад осіб, які братимуть участь у справі - з`ясовано.

Клопотання про виклик свідків, учасниками судового провадження заявлені не були.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.314-1КПК України, необхідність доручення представнику уповноваженого органу з питань пробації, скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - відсутня.

Прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, зважаючи на те, що ризики, передбачені п.п.1,2,4,5 ст.177КПК України станом на теперішній час не перестали існувати, а запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повне та всебічне розслідування кримінального провадження. Просив суд, врахувати законодавчі зміни, за якими - під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема статтею 111 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також те, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Захисник ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, яке підтримав в судовому засіданні та просив задовольнити. Акцентуючи увагу суду на доданому ним письмовому матеріалі, що характеризує особу обвинуваченого, його стан здоров`я, наявність на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, а також щирого каяття за наслідками вчинення інкримінованого. Посилаючись на формальність ризиків зазначених в клопотанні прокурора, вважав його не обґрунтованим і нагадуючи судупрактику та рішення ЄСПЛ, зазначив, що сама по собі тяжкість злочину, не може бути підставою для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наполягав на зміні ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за місцем мешкання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 повністю підтримав позицію свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши заявлене прокурором клопотання та його вимоги, враховуючи позицію і клопотання сторони захисту, перевіривши додані нею матеріали, приходить до такого.

Відповідно до ч.3 ст.315КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31 грудня 2022 року.

На поточний час кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 перебуває на стадії підготовчого судового засідання, та завершити його розгляд до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді, тобто до 31 грудня 2022 року - не можливо, у зв`язку із проведенням відповідних процесуальних дій судового провадження.

Обговоривши з учасниками кримінального провадження питання доцільності обрання та зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , суд вважає, що на час розгляду справи у підготовчому судовому засіданні, не зникли існуючи ризики, передбачені п.п.1,2,4,5 ч.1 ст.177КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може спробувати: переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розглядаючи зазначене питання, судом враховується, що за вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЧ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9КПК України.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст.177КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення /зменшення/ ризику

переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Тримання під вартою, згідно до ч.1 ст.183КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року.

Тобто із зазначених рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111КК України, яке відповідно до вимог ст.12КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, а тому зазначає, що можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачають вимоги п.4 ч.2 ст.183КПК України.

Крім того судом враховується наявність ризиків, передбачених ст.177КПК України, а саме:

- ризик переховування від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, може бути визнане обвинуваченим більш небезпечним, ніж втеча. У зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повний та всебічний розгляд кримінального провадження у суді;

- ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, а обвинувачений, перебуваючи не під вартою може знищити або сховати матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

- ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: на даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

- ризик вчинення нового кримінального правопорушення та/або можливість продовжити свою злочинну діяльність підтверджується тим, що злочинна діяльність ОСОБА_7 , в якій обвинувачується останній, була спрямована на вчинення злочину проти національної безпеки України - направлена на надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, а тому перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177КПК України.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч.1 ст.177КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку, коли така особа обвинувачується у вчиненні злочину: ризик того, що особа не з`явиться до суду; ризик того, що підозрюваний (обвинувачений), у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (справа «Пірузян проти Вірменії»).

Тож, зазначені та встановлені судом ризики виправдовують обрання відносно обвинуваченого виняткового запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд погоджується із стороною обвинувачення, що у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Крім того, звертаючи увагу на посилання захисту та обґрунтовуючи доцільність обрання обвинуваченому виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, слідчий суддя враховує, правову позицію Європейського суду з прав людини викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чиномта вчинення іншого кримінального правопорушення та/або продовжити свою злочинну діяльність, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_7 , судом на теперішній час не встановлено. Не застосування такого запобіжного заходу, на переконання суду, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам.

Разом з тим, суд вважає, що не має підстав для задоволення потреб сторони захисту щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також не є слушними акцентування захистом уваги суду на безпідставності ризиків зазначених в клопотанні прокурора, бо такі вимоги та акцентування захисту не можуть бути прийняті судом більш пріоритетними, а ніж ті підстави та вимоги, які зазначені у клопотанні сторони обвинувачення, а тому суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_7 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

До того ж, наданий суду матеріал, що характеризує особу обвинуваченого, інформація з приводу сімейного стану, наявність на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, самі по собі, не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, зокрема на такий, як домашній арешт, а інформація з приводу стану здоров`я, який би не дозволяв в повній мірі забезпечити перебування ОСОБА_7 в умовах ізоляції - відсутня.

При цьому застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Й найголовніше - Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан на 30 діб, який на теперішній час продовжено Указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», затверджено Законом №2738-IX від 16 листопада 2022, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Так, відповідно до ч.6 ст.176КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5,260,261,437-442Кримінального кодексу України, за наявності ризиків зазначених у статті 177КПК України застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Підозра або обвинувачення у вчиненні злочинів за зазначеними вище кваліфікаціями статей Закону, тим більш, під час дії правового режиму воєнного стану, свідчить про максимальний ступінь суспільно-небезпечного діяння.

Крім того, за приписами ст.183КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-5, 260, 261,402 - 405,407,408,429,437 - 442 Кримінального кодексу України.

З огляду на вищевикладене, клопотання сторони обвинувачення, щодо запобіжного заходу, підлягає задоволенню, тоді як у клопотанні сторони захисту, слід відмовити.

Відповідно до наказу №21-г/к від 27.04.2022 року встановлено особливий режим роботи Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в умовах воєнного стану з 28.04.2022 р.

Зважаючи на особливий режим роботи Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в умовах воєнного стану, враховуючи наявну небезпеку життю та здоров`ю учасників судового провадження, приймаючи до уваги інформацію про утримання обвинуваченого під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», з метою забезпечення оперативності кримінального судочинства, є підстави прийняти рішення про участь сторін, у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у т.ч. з використанням власних технічних засобів через програмно-апаратний комплекс фіксування судового засідання EasyCon.

Також суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-199, 314-317, 336, 376КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

На підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000430 від 18 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111КК України, призначити судовий розгляд на:

09 годину 30 хвилин, 05 січня 2023 року.

На судовий розгляд кримінального провадження в судове засідання викликати учасників судового провадження.

Судові засідання під час судового розгляду кримінального провадження здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів, у закритому судовому засіданні та проводити в особливому режимі роботи Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в умовах воєнного стану.

Надати можливість учасникам судового провадження, брати участь у судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у т.ч. з використанням власних технічних засобів через програмно-апаратний комплекс фіксування судового засідання EasyCon.

Відеоконференцію проводити за допомогою додатку «EasyCon», за веб-посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

У клопотанні захисника ОСОБА_6 «про зміну запобіжного заходу» - відмовити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до:

24 лютого 2023 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_7 тримати під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Копію ухвали для відома та виконання направити прокурору ОСОБА_5 , захиснику ОСОБА_6 а також начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» для виконання та вручення обвинуваченому ОСОБА_7 ..

Контроль за виконанням ухвали суду, в частині запобіжного заходу, покласти на прокурора ОСОБА_5 ..

Ухвала, в частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути оскаржена до Дніпровського (Донецького) апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою яка тримається під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1