30.11.2022
Справа № 331/3358/22
Провадження № 1-кп/331/451/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000623 від 07.07.2022 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Бадам, Бугунського району, Чимкентської області, Казахстан, росіянина, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштованого, який не має реєстрації, фактично мешкаэ за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 04.05.2005 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 23.05.2007 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі;

- 03.10.2007 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 07.09.2010 Синельниківським міськрайоннимсудом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 3 роки;
- 21.08.2012 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати покарання до вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.09.2010 і визначити остаточне покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 05.09.2017 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

08.06.2022 приблизно о 17 годині 29 хвилині, ОСОБА_3 , будучи особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, діючи повторно в умовах воєнного стану (Згідно Закону України від 03.03.2022, який набув чинності07.03.2022 «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство»), знаходячись у торговому залі магазину «Аврора», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний 87В, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з прилавка з товарами таємно викрав майно магазина, а саме:
- Мультиметр цифровий «HouseHoff» арт.55346 в кількості 2 одиниць товару, вартістю 190 гривні 83 копійок без урахування ПДВ, за одну штуку, загальною вартістю 381 гривень 66 копійок, без урахування ПДВ,
- спрей-фарба «Silver» для ноутбука і замші коричневий 300 мл. у кількості однієї одиниці товару вартістю 57 гривень 50 копійок, без урахування ПДВ,
- мастило мультифунк «Fusion» від корозії 200 мл. у кількості однієї одиниці товару вартістю 64 гривень 17 копійок без урахування ПДВ,
- набір насадок двосторонніх з викруткою ар.67664, у кількості п`яти одиниць товару вартістю 40 гривень 83 копійки без урахування ПДВ, за одну одиницю, загальною вартістю 204 гривен 15 копійок без урахування ПДВ, що належить ТОВ «Вигідна покупка» чим завдав матеріальну шкоду на суму 707 гривен 48 копійок.
Після чого зник з місця скоєння злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що у вказаний період він мав скрутне матеріальне становище, тому вирішив викрасти товар із магазину, який потім продав на ринку ОСОБА_6 . Виручені гроші він витратив на продукти харчування. Окремо зазначив, що через хворобу ноги він не може працювати, тому існує за рахунок знайомих та родичів, займається оформлення групи інвалідності. Просив суд суворо його не карати та застосувати покарання, не пов"язане із позбавлення волі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі в повному обсязі через повне визнання обвинуваченим обставин скоєння злочину.
Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, пов`язаних із посяганням на чужу власність, однак покарання відбув повністю, офіційно не працевлаштований, не одружений та не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога на даний момент обвинувачений не перебуває, однак проходив лікування у 2021 році.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово засуджувався за вчинення аналогічних злочинів, зокрема, і щодо покарання із випробуванням, офіційно не працевлаштований, стабільного заробітку не має, вчинив тяжкий злочин.
Вказане свідчить, що призначення ОСОБА_3 покарання за минулі правопорушення не призвело до позитивних змін в особистості обвинуваченого та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що, на думку суду, свідчить про те, що належних висновків обвинувачений для себе не зробив та на шлях виправлення ставати не бажає, оскільки на сьогоднішній день ОСОБА_3 не має реєстрації, не працює та власного стабільного доходу не має.
Таким чином, встановлені судом обставини переконують суд у тому, що призначення ОСОБА_3 покарання без ізоляції від суспільства не може бути достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тому суд доходить висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.4 ст. 185 КК України, що буде справедливим та відповідатиме цілям призначення покарання.
Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого.
Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили щодо ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази:
- DVD-R диск з записами з камер відеоспостереження в магазині «Аврора» - зберігати в матеріалах кримінального провадження прокурора.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1