ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/513/23 Справа № 184/1403/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_7 , на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2022 р., якою у задоволенні подання начальника ДУ «Покровський ВЦ № 79» про застосування до засудженої ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовлено, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

До Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника ДУ «Покровський ВЦ № 79» про застосування до засудженої ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2022 р. у задоволенні подання начальника ДУ «Покровський ВЦ № 79» про застосування до засудженої ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України було відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала незаконна та підлягає скасуванню. Звертає увагу, що ОСОБА_7 має заохочення, стягнень не має, працює фактично за трьох осіб, бере участь у виховних та соціальних заходах, що проходять у виправній установі; має двох дітей, з якими підтримує спілкування; приймає участь в гуртках «Фізкультура і спорт» та «Творчість». Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання.

Позиції учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_6 та засуджена ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_7 інститут умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника засудженої про безпідставну відмову у застосуванні щодо засудженої умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, колегія суддів вважає їх необґрунтованими виходячи з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

В силу ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, зі змісту наведених положень законодавства видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, який вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання адміністрації установи виконання покарання про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про те, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довела своє виправлення, тому не може бути звільнена від відбування покарання умовно-достроково.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 14.04.2021 року за ч. 2 ст. 389, ст.ст. 71, 72 КК України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні подання адміністрації установи виконання покарання, суд першої інстанції врахував дані про особу засудженої ОСОБА_7 , яка за час відбування покарання має лише одне заохочення, характеризується посередньо, неодноразово судима, а також те, що згідно наявної в справі характеристики засудженої вона відбуває покарання з 21.10.2021 року; до Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» прибула 03.12.2021 року із Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», де характеризувалась посередньо, заохочень та стягнень не мала. По прибуттю до установи була працевлаштована до майстерні установи швачкою. За час відбування покарання характеризується позитивно, має одне заохочення, стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає участь у программах диференційованого виховного впливу «Творчість», «Освіта» «Фізкультура та спорт». Бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, входить до складу ради коллективу засуджених відділення.

Беручи до уваги встановлені судом відомості, перевіривши відомості про особу засудженої, та з огляду на поведінку протягом всього строку відбування покарання, наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженої та дійшов обґрунтованого висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання є недоцільним.

При цьому, колегія суддів зауважує, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженої під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України, є обов`язком засуджених, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Доводи захисника засудженої про ненадання судом належної оцінки особі засудженої ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки суд оцінив вагомі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання адміністрації установи виконання покарань.

Колегія суддів звертає увагу, що засуджена ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення злочину, передбаченого ст. 389 КК України - невиконання рішення суду, що само по собі є обставиною, яка вказує на неповагу до державного впливу в особі судових органів, що виносять судові рішення, а тому для досягнення реального ефекту перевиховання засуджена повинна й надалі відбувати покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Отже, надаючи оцінку наведеним обставинам в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування щодо засудженої ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника засудженої задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2022 року, якою у задоволенні подання начальника ДУ «Покровський ВЦ № 79» про застосування до засудженої ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовлено, залишити без змін.

Судді: