Справа № 953/6673/22
н/п 1-кс/953/5155/22
"13" грудня 2022 р. Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , секретар судового засідання ОСОБА_5
Місцем зберігання вилученого майна прокурор просить у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» визначити камеру зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області за адресою м. Харків, вул. Весніна,14, 2-підїзд.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає наступне.
Органом досудового розслідування встановлено, що 12.10.2022 до слідчого управління ГУНП України в Харківській області надійшли матеріали управління СБ України в Харківській області, про те що громадянин ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді голови Куньєвської сільської територіальної громади, всупереч повноважень покладених на нього органами влади України, упродовж березня 2022 року надавав матеріальні ресурси представникам воєнізованих формувань РФ, що дислокувались на тимчасово окупованій території Харківської області. Крім того, громадянин ОСОБА_7 агітував місцеве населення с. Чистоводівка до необхідності співпраці із зазначеним російським окупаційним контингентом.
В якості свідків були допитані декілька жителів с. Чистоводівка та
с. Бугаївка Ізюмського району Харківської області, що входить до Куньєвської сільської територіальної громади, які пояснили що наприкінці лютого 2022 року ОСОБА_3 , який обіймав посаду голови ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , який обіймав посаду Чистоводівського сільського голови (старости) Куньєвської СТГ добровільно почали співпрацювати з військовослужбовцями ЗС РФ, надали їм місце для проживання у загальноосвітній школі АДРЕСА_1 та виконували вказівки останніх.
Так, 07.12.2022 у період часу з 08:10 до 10:10 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведено обшук за місцем діяльності Куньєвської сільської територіальної громади Харківської області, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилученомобільний телефон OPPO CPH2325 imei 1: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора ВФ Україна номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 . 07.12.2022 вилучені предмети, документи оглянуто та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
В ході досудового розслідування орган досудового розслідування дійшов висновку, що вказане майно може містити в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, є достатні підстави вважати, що предмети, вилучені під час обшуку, відповідають вимогам ст. ст. 98, 170 Кримінального процесуального кодексу України. З метою з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та збору відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені під час проведення обшуків предмети з метою збереження речових доказів, оскільки його незастосування може призвести до настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав, просив його задовольнити, зазначивши, що відомості, які містяться у вилученому телефоні, можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, які підлягають встановленню, а тому є необхідність в огляді та проведенні судової експертизи зазначеного телефону.
Власник майна ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що окупаційної влади на території Куньєвської сільської територіальної громади не було створено, жодних неправомірних дій, про які зазначає прокурор, він не вчиняв, телефон не містить жодної інформації, яка б мала значення для досудового розслідування, оскільки був придбаний в кінці квітня на початку травня 2022 року. Телефон необхідний йому для виконання ним своїх посадових обов`язків голови сільської ради, наразі він не має можливості придбати собі новий телефон.
Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що обшук був проведений з порушеннями положень кримінального процесуального закону, зокрема на початку обшуку не був присутній ОСОБА_3 , не зазначено як саме було встановлено належність мобільного телефону ОСОБА_3 , вилучене майно не опечатано та не оформлено належним чином як речовий доказ, в протоколі слідчої дії та в постанові про визнання телефону речовим доказом невірно зазначено прізвище та ім`я власника майна ОСОБА_9 , клопотання надійшло до суду з порушенням 48-годинного терміну. Також прокурором не надані докази, зокрема показання свідків, причетності ОСОБА_3 до вчинення зазначеного прокурором кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, а саме мобільний телефон OPPO CPH2325 imei 1: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора ВФ Україна номер НОМЕР_2 , було вилучене 07.12.2022 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.11.2022 за місцем діяльності Куньєвської сільської територіальної громади Харківської області, головою якої є ОСОБА_3 , про можливу причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України прокурором надані достатні докази, про що вбачається з ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 30.11.2022 про надання дозволу на обшук за місцем діяльності Куньєвської сільської територіальної громади Харківської області, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Надані прокурором докази також свідчать про наявність розумних підозр вважати, що вилучене під час проведення обшуків майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Щодо доводів представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , то слідчий суддя на цій стадії провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Завдання слідчого судді полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на цей час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб. При цьому, арешт на майно з метою збереження речових доказів, може бути накладено незалежно від того, чи пред`являлась підозра у вчиненні злочину (ч. 3ст.170 КПК України). Зазначені представником власника майна порушення вимог кримінального процесуального закону під час проведення обшуку та вилучення майна не містять ознак очевидної недопустимості доказу, підлягають оцінці під час розгляду справи судом, та не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна. Зазначення органом досудового розслідування прізвища та ім`я власника майна Нерсісян Нерес замість правильного Нерсисян Нерсес, що встановлено слідчим суддею, є очевидною опискою, що не перешкоджає ідентифікувати особу власника майна. Крім того, слідчий суддя зазначає, що клопотання про арешт майна направлено прокурором до суду 09 грудня 2022, тобто у строк, встановлений ч.5 ст.171 КПК України.
При цьому, власник арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Отже, власник майна має право звернутись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту належного йому мобільного телефону за минуванням потреби у застосуванні арешту майна після проведення по кримінальному провадженню всіх необхідних слідчих дій, у тому числі проведення судових експертиз.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає наявності будь-яких негативних наслідків, які б переважали інтереси держави, а тому таке втручання у права та інтереси власника майна є виправданим.
Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном, що відповідає положенням ч.1 ст.170 КПК України.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування на вилучений під час проведення 07 грудня 2022 року обшуку за місцем діяльності Куньєвської сільської територіальної громади Харківської області, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , мобільний телефон OPPO CPH2325 imei 1: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора ВФ Україна номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 .
Місце зберігання арештованого майна визначити камеру зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14, 2-й під`їзд.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст судового рішення оголошений учасникам справи 15 грудня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_10 ОСОБА_11