Справа №591/9/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/128/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

заявника - ОСОБА_7

представника заявника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, у режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність Сумської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність Сумської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 23 грудня 2022 року про вчинення кримінальних правопорушень суддями Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , передбачених ст.ст. 367, 382 КК України, було відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви про вчинення суддею кримінального правопорушення.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, заявник ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом подій викладених у його заяві від 23 грудня 2022 року, що містять ознаки кримінальних правопорушень передбачених ст.382, 367 КК України.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, не зважаючи на надані ним докази, документи та пояснення під час судового розгляду, слідчий суддя, замість розгляду скарги на бездіяльність Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, перейшов до розгляду справи по суті, перебравши на себе повноваження слідства, одноосібно перевірив наявність фактів кримінального правопорушення поза рамками кримінального провадження та дійшов висновку, що у його заяві відсутні відомості, які дійсно вказують, що мало місце кримінальне правопорушення і фактично є незгода з процесуальними діями та рішеннями суддів, з яким від категорично не згоден.

Апелянт вказує, що у судовому засіданні було встановлено, що він звернувся до прокуратури Сумської області з заявою від про вчинення злочинів суддями Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , передбачених ст.ст. 367 та 382 КК України, в якій зазначав про те, що суддя ОСОБА_9 під час розгляду кримінального провадження не виконала власну ухвалу про здійснення трансляції судового засідання онлайн на сайті Youtube та продовжила розгляд справи за відсутності такої трансляції, а суддя ОСОБА_10 при вирішенні заяви про відвід судді ОСОБА_9 проігнорувала аргументи та докази захисника.

В початковій скарзі на бездіяльність прокурора, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ним було чітко зазначено час, місце, спосіб, обставини та причетних до здійснення злочинів осіб, вказані статті Кримінального Кодексу України за якими, на його думку, мають бути кваліфіковані зазначені злочини.

В своїй скарзі він вказував, що у порядку ст. 214 КПК України, 23 грудня ним була подана заява до Сумської обласної прокуратури стосовно внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення злочину суддею ОСОБА_9 , відповідальність за який передбачено ч.3 ст.382 КК України, тобто, умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, та ст.367 КК України, а саме, службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовок особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.

29 грудня 2022 року ним було отримано лист №31-1214ВИХ-22 від 26 грудня 2022 року з Сумської обласної прокуратури за підписом прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Сумської обласної прокуратури ОСОБА_11 , з повідомленням про те, що Сумською обласною прокуратурою розглянуто його заяву від 23 грудня 2022 року про можливе вчинення кримінального правопорушення суддею ОСОБА_9 і на думку прокурора, підстав для початку досудового розслідування за його заявою, шляхом внесення до ЄРДР відомостей за вказаними статтями КК України, не вбачається та що висновки, викладені у заяві, є необ`єктивними. Разом з тим, з врахуванням того, що відомості по усіх його попередніх заявах внесені до ЄРДР після задоволення скарг на бездіяльність прокурора, в тому числі і особисто ОСОБА_11 , така відповідь свідчить лише про власну некомпетентність та упередженість останнього.

Як вказує апелянт, вищезазначені обставини, на думку слідчого судді, не є достатніми причинами для внесення до ЄРДР відомостей, хоча вищезазначені факти свідчать про вчинення злочинів, відповідальність за які передбачено ч.3 ст.382, 367 КК України.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного рішення слідчого судді та доводів апеляційної скарги, позицію заявника ОСОБА_7 та його представника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення,що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Так, дослідивши зміст скарги ОСОБА_7 слідчий суддя дійшов висновку , що вона не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення суддями Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 367, 382 КК України.

Також слідчий суддя зазначив, що незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви про вчинення суддею кримінального правопорушення.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками слідчого судді виходячи з наступного.

Так, у справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус суддів» (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 Конституційний Суд України визначив, що недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі №21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду».

З наведених вище підстав, намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання повідомлення про кримінальні правопорушення може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність, що передбачають статті 126 та 129 Конституції України.

При розгляді питання, що стосується не внесення відомостей в ЄРДР, яке стосується судді, необхідно також враховувати Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013.

Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст.2 КК, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заява ОСОБА_7 від 23 грудня 2022 року про кримінальні правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях суддів Охтирського міськрайонного суду ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.382, 367 КК України, а фактично зводиться до незгоди із прийнятими суддями рішеннями при розгляді справи, тому слідчий суддя дійшов цілком обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні такої заяви.

За таких обставин ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність Сумської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4