У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю представника заявника: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , на постанову слідчого, про відмову у визнанні потерпілим,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову слідчого шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 29.09.2022 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000066 від 05.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191, ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 396 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.08.2022 року, було розглянуто її скаргу на відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим та зобов`язано, слідчого ОСОБА_5 або іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні виконати вимоги ч.2 ст. 55 КПК України щодо вирішення питання про залучення в якості потерпілого ОСОБА_4 26.08.2022 року нею засобами електронного зв`язку було направлено клопотання про виконання вимог ухвали слідчого судді та визнання ОСОБА_4 потерпілим. Однак лише 12.10.2022 року на електронну адресу надійшла відповідь слідчого ОСОБА_5 від 19.09.2022 року, у якій було зазначено, що вони не мають процесуальних підстав звертатись до нього із вказаним клопотанням, і у разі надходження до нього ухвали слідчого судді, ним будуть вживатись заходи для її виконання. Разом з тим, вподальшому 10.11.2022 року ОСОБА_4 особисто отримав постанову слідчого від 29.09.2022 року про відмову у визнанні його потерпілим. Зміст, вказаної постанови фактично дублював відповідь слідчого, яка надійшла їй на електронну адресу як адвокату від 19.09.2022 року. У постанові вказано, що відповідно до матеріалів кримінального провадження на даний час у слідчого відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 завдано матеріальної, моральної чи фізичної шкоди. Зазначає, що така постанова є необґрунтованою, незаконною та прийнятою з грубим порушенням норма матеріального і процесуального права.

Вважає, що її клієнт зазнав незаконного втручання в його особисті майнові права і протиправно був позбавлений своєї власності - автомобіля Фольксваген-Туарег чорного кольору 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який за його особисті кошти було придбано закордоном на його ім`я і для нього. Вказані обставини викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення яка подавалась ОСОБА_4 і відомості по якій були внесені до ЄРДР лише на підставі ухвали слідчого судді, в клопотанні про визнання потерпілим та підтверджуються долученими до матеріалів скарги документами.

Просить оскаржувану постанову скасувати, визнати потерпілим у кримінальному провадженні № 0000066 від 05.07.2022 року ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила суд таку задовольнити. Вказала, що постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим є немотивованою та незаконною.

ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, скористався своїм право на участь у судовому засіданні через свого представника - адвоката ОСОБА_3 .

Слідчий шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові ОСОБА_5 не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та будь яких заперечень щодо скарги не надав, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином. Однак його неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті відповідно до ст. 306 КПК України. Разом з тим наддав для дослідження у судовому засіданні матеріали кримінального провадження.

Заслухавши пояснення представника заявника, розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема: рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнані потерпілим.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2022 року внесено відомості у кримінальному провадженні № 0000066 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191, ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 396 КК України, де досліджуються обставини щодо протиправних дій командування військової частини НОМЕР_2 та працівників правоохоронних органів, щодо незаконного заволодіння автомобілем марки Фольксваген-Туарег чорного кольору 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який за особисті кошти ОСОБА_4 було придбано закордоном на його ім`я і для нього.

Як встановлено з матеріалів справи, 20.07.2022 року ОСОБА_3 представник ОСОБА_4 подала заяву до слідчого ТУ ДБР розташоване у м. Львові про залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження № 0000066 від 05.07.22 в якості потерпілого в порядку ч. 2 ст. 55 КПКУ.

25.07.2022 року постановою слідчого 6-го слідчого відділу з дислокацією м. Ужгород Територіального управління ДБР відмовлено представнику ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_3 у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000066 від 05.07.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.08.2022 було розглянуто скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого від 25.07.2022 року та зобов`язано слідчого 6-го слідчого відділу з дислокацією м. Ужгород Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 , або іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000066 від 05.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191, ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 396 КК України, виконати вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України щодо вирішення питання про залучення в якості потерпілого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні.

29.09.2022 року постановою слідчого 6-го слідчого відділу з дислокацією м. Ужгород Територіального управління ДБР відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000066 від 05.07.2022 року.

Вказана постанова мотивована тим, що в процесі досудового розслідування станом на день прийняття постанови не має достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 завдано майнової, фізичної чи моральної шкоди вказаним кримінальним правопорушенням.

Судом встановлено, що з вказаною постановою адвокат ОСОБА_3 представник потерпілого ОСОБА_4 не згідна.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 24 КПК України гарантує потерпілому право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Це право є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють досудове розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Чинний КПК України дає чіткий перелік кола рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час провадження досудового розслідування, а також надає вичерпний перелік осіб, що мають право оскаржити те чи інше рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді. З метою забезпечення цього права слідчий зобов`язаний забезпечити можливість його реалізації, тобто роз`яснити потерпілому порядок оскарження: яким чином, у яких випадках і до кого може звернутися заявник із вимогою про усунення допущених відносно нього порушень. Найважливіше право потерпілого, що передбачене чинним КПК України це право потерпілого на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Слідчі судді зобов`язані здійснювати належний контроль за дотриманням гарантій, встановлених нормативно-правовим актом, метою якого є захист осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Відповідності до п.33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України та п.44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.

Згідно ст. 55 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, є потерпілим у кримінальному провадженні. Права та обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Частиною першою вказаної норми закону визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушення завдано моральної шкоди.

Фактично, шкода це об`єктивна категорія, що являє собою ті зміни, які настали в майновому, фізичному, психічному, моральному стані особи внаслідок вчинення злочину.

Під час судового розгляду потерпілий бере участь у безпосередній перевірці доказів, підтримує обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення, висловлює свою думку стосовно призначення покарання обвинуваченому, а також при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

В основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Також необхідно враховувати, що факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бути остаточно встановлений лише обвинувальним вироком суду. Таким чином, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

При цьому для визнання особи потерпілим достатньо спричинення особі якогось одного із перелічених видів шкоди, хоча кримінальне правопорушення, як правило, спричиняє кілька видів шкоди.

Набуття особою процесуального статусу потерпілого здійснюється лише на підставі вільного волевиявлення особи, яке відбувається в активній формі. Процесуальною формою такого волевиявлення може бути: подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, яка підлягає внесенню до ЄРДР та служить передумовою для початку досудового розслідування; подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого, яка підлягає обов`язковому прийняттю і реєстрації. Така заява має містити дані про потерпілого (фізичну чи юридичну особу), кримінальне провадження, до якого вона має бути залучена, зазначення і обґрунтування підстав для набуття статусу потерпілого, чітко висловлене клопотання про залучення її до кримінального провадження як потерпілого. Заява подається до органу чи посадової особи, яка в даний момент здійснює кримінальне провадження: під час досудового розслідування до слідчого чи прокурора, а під час судового провадження до суду. За відсутності волевиявлення на визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні така особа не може бути визнана потерпілим. У разі необхідності вона може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

На слідчого суддю відповідно до норм КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтованості та посилання на положення КПК.

Разом з тим, дослідивши постанову слідчого від 29.09.2022 року, слідчий судя приходить до висновку, що така не відповідає вимогам ч.5 ст. 110 КПК України. Вказана постанова містить лише посилання на норми процесуалтного законодавства та посилання на те, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 завдано матеріальної, фізичної чи моральної шкоди, при цьому відсутні мотиви, на підставі яких слідчий прийшов до такого висвновку, а відповідно і належне обгрунтування цьому.

При цьому, слідчий судя звернтає увагу, що не може приймати до уваги проведені слідчим відповідні слідчі та процесуальні дії у вказаному кримінальному провадженні, здійснені після прийняття оскаржуваної постанови, оскільки вони вочевидь, не могли бути покладені в її основу, а мотиви прийняття слідчим вищевказаного рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, у його постанові від 29.09.2022 року відсутні.

Таким чином, слідчий судя приходить до висновку, що постанова слідчого від 29.09.2022 року не відповідачє вимогам ч.5 с. 110 КПК України, належним чином не мотивована, що позбавляє слідчого суддю можливості,перевірити відповідність вказаного рішення нормам кримінадьно-процесального законодавства.

Слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те, законних повноважень забороняється, а тому вирішення питання щодо зобов`язання слідчого виконувати клопотання учасників кримінального провадження не відноситься до компетенції слідчого судді, суперечить загальним засадам кримінального судочинства та порушує вимоги ст. 22 КПК України щодо змагальності сторін, у зв`язку з чим слідчий самостійно приймає рішення які саме дії необхідні для досягнення мети досудового розслідування та коли саме такі дії слід вчиняти.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слід скасувати постанову слідчого 6-го слідчого відділу з дислокацією м. Ужгород Територіального управління ДБР розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 29.09.2022 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 та зобов`язати слідчого, виконати вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України щодо вирішення питання про залучення в якості потерпілого ОСОБА_4 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 306-307, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову слідчого 6-го слідчого відділу з дислокацією м. Ужгород Територіального управління ДБР розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 29.09.2022 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000066 від 05.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191, ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 396 КК України - скасувати.

Зобов`язати слідчого 6-го слідчого відділу з дислокацією м. Ужгород Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 , виконати вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України щодо вирішення питання про залучення в якості потерпілого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення. Повний текст ухвали складено та проголошено 17 січня 2023 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1