Провадження №1-кп/712/372/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року оснівський районний суд м. Черкаси

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002806 від 24 листопада 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, який не працює, має базову загальну середню освіту, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не є депутатом, учасником бойових дій, учасником АТО, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2022 приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Самійла Кішки зі сторони вулиці Ярослава Чалого в напрямку до вулиці Чіковані на нерегульованому перехресті з проїзною частиною проспекту Хіміків та біля будинку № 220 по вул. Самійла Кішки, проявив неуважність та порушив вимоги:

- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 16.11 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;

- п. 33.2, а саме вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобом, що рухаються по головній дорозі.

Під час руху ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Самійла Кішки зі сторони вулиці Ярослава Чалого в напрямку до вулиці Чіковані, будучи заздалегідь об`єктивно проінформованим про наближення до нерегульованого перехрестя з проїзною частиною головної дороги проспекту Хіміків, що позначене дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а саме не дав дорогу велосипедисту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався на електровелосипеді «КОЗАК 3000» по проїзній частині проспекту Хіміків зі сторони вулиці В`ячеслава Чорновола в напрямку до вулиці Пастерівська, тобто справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля, та наближався до перехрестя з вулицею Самійла Кішки, а продовжив рух на перехрестя внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним електровелосипедом, який вже перетинав перехрестя з проїзною частиною вулиці Самійла Кішки.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/846 від 20.12.2022, отримав тілесні ушкодження у вигляді: травми лівої верхньої кінцівки з переломом променевої кістки, що відносить до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середньої тяжкості знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №СТ/071Е-22 від 19.12.2022, з порушенням водієм автомобіляВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимог п. 16.11. та 33.2, а саме дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Оскільки обвинувачений в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, розкаявся, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження та приймає рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вимоги якої роз`яснені сторонам кримінального провадження.

Суд, прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України за ознаками умисних дій, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, віднесено до категорії не тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованого йому злочину, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують його покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, ступень тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Також, враховуючи характер порушень ОСОБА_5 Правил дорожнього руху та їх наслідки, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами в межах, встановлених для даного виду покарання.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, передбаченого ст.75 КК України, поклавши обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати за проведення експертизи згідно ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_5 - повернути володільцю.

Електровелосипед «КОЗАК 3000», який знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_4 - повернути володільцю.

Згідно ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, на суму 4530,48 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) гривень 48 коп.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1