УХВАЛА

Іменем України

08.12.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира - ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з - ОСОБА_2 ,

за участі заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження на підставі ч. 9 ст. 284 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, в якому просить згідно вимог ст. 284 КПК України винести постанову про закриття кримінального провадження №0000275 від 23.01.2013 року, а також у зв`язку з тим, що його права та інтереси як потерпілого навмисно обмежувалися слідчим і процесуальним керівником під час досудового розслідування, виплатити належну компенсацію за шкоду в розмірі трикімнатної квартири в м. Житомирі в сумі 50 000 доларів США і моральну шкоду в сумі 25 000 доларів США.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. Додав, що останній раз постанова про закриття указаного вище кримінального провадження була скасована ухвалою від 10.09.2020 року. За словами заявника, він являється потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, має пам`ятку про процесуальні права та обов`язки. Також зазначив, що в 2021 році скаржився по даному кримінальному провадженню слідчому ОСОБА_4 , однак постанову від 24.06.2021 року про закриття кримінального провадження, на яку посилається у листі від 08.12.2022 заступник начальника СВ Житомирського РУП, не отримував.

Слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Вивчивши й дослідивши матеріали клопотання та доданих до нього документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 9 ст. 284 КПК України якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.

Слідчим суддею встановлено, що по кримінальному провадженню №0000275 від 23.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, 24.06.2021 року прийнято рішення про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Наведене підтверджується копією листа заступника начальника СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 08.12.2022 року.

Крім того, що кримінальне провадження №0000275 від 23.01.2013 року за інформацією СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області на час розгляду клопотання ОСОБА_3 вже було закрито, слідчий суддя вважає за доцільне також зауважити наступне.

В силу ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення даного конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України N 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року, в якому вказано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

На відміну від кримінального матеріального закону, новий кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

15.03.2018 року набрали чинності усі положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким внесено зміни до ряду нормативно-правових актів, у тому числі і до КПК України, зокрема, ст. 219 КПК України.

Відповідно до пункту 4 § 2 розділу 4 вказаного Закону № 2147-VIII, підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу (в тому числі і положення ст. 219 КПК України) вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін (після 15.03.2018 року).

Таким чином, застосування ч. 9 ст. 284 КПК України пов`язується саме із закінченням строку досудового розслідування з моменту внесення відомостей до ЄРДР до повідомлення особі про підозру, але такий порядок обчислення строків досудового розслідування, запроваджений ч. 1 ст. 219 КПК України (в редакції Закону N 2147-VIII), застосовується тільки до кримінальних проваджень, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після 15.03.2018 року.

Положення ч. 1 ст. 219 КПК України в частині строків досудового розслідування, обчислюваних з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію відповідних змін до КПК України, тобто з 16.03.2018 року, а кримінальне провадження №0000275 зареєстровано у ЄРДР 23.01.2013 року, тому аналізовані нормативні положення до зазначеного кримінального провадження застосуванню не підлягають.

Враховуючи положення ст. 58 Конституції України, а також ст. 5 КПК України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Норми ст.ст. 219, 284 КПК України не скасовують відповідальність особи і не можуть її скасовувати, бо за своєю правовою природою є процесуальними нормами.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови ОСОБА_3 у задоволенні його клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 5, 9, 219, 284 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя