КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 11-сс/824/4459/2022 Категорія: ст. 303 КПК України
Єдиний унікальний номер 757/6254/22-к Суддя у І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 , яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2022 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 20 січня 2022 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження тим, що він не був присутнім при оголошенні оскаржуваної ухвали, а також не був присутнім під час розгляду скарги, всупереч вимог КПК України йому не було направлено наступного дня копію ухвали слідчого судді, а ним отримано копію ухвали тільки рекомендованим листом 29 жовтня 2022 року.
На переконання ОСОБА_6 причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважні, а тому строк підлягає поновлення, і також ОСОБА_6 просить винести окрему ухвалу щодо невиконання судом першої інстанції ч. 7 ст. 376 КПК України, та не направлення йому ухвали слідчого судді у передбачені терміни, направивши її до відповідних державних органів для притягнення винних осіб до відповідальності.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати; визнати протиправною невнесення Генеральним прокурором відомостей на підставі його заяви від 20 січня 2022 року до ЄРДР; зобов`язати Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР за заявою від 20 січня 2022 року визнати його ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні.
З посилання на положення Конституції України, Рішення Конституційного Суду України № 19-рп від 14 грудня 2011 року, № 6-рп/2001 від 23 травня 2001 року, вимоги КПК України, ухвали Київського апеляційного суду, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що з моменту подання ним заяви про вчинений злочин до Генерального прокурора, а саме 20 січня 2022 року, він набув статусу потерпілого і даний статус не встановлює слідчий суддя, і в ухвалі слідчий суддя зобов`язаний був вказати докази, які підтверджують, що кримінального правопорушення щодо ОСОБА_6 не було і що не було порушено права, гарантовані Конституцією України та КПК України. Не надавши таких відомостей, слідчий суддя порушив норми закону.
На думку апелянта, слідчий суддя зобов`язаний був задовольнити скаргу, так як на підставі п. 1 ч. 2 ст. 56 КПК України працівники Офісу Генерального прокурора зобов`язані були зареєструвати його заяву про вчинений злочин та визнати його потерпілим, або вказати в ухвалі, що працівники Офісу Генерального прокурора мають право порушувати права, гарантовані п. 1 ч. 2 ст. 56 КПК України, чого не було зроблено.
Зазначається в апеляційній скарзі і про те, що всупереч висновку слідчого судді, 20 січня 2022 року на адресу Генерального прокурора він направив заяву про вчинення кримінального правопорушення, та в цій заяві вказав об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки злочину, та надав докази, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце , спосіб та інші обставини вчинення злочину). На переконання апелянта, на підставі ст. 214 КПК України дана заява підлягає реєстрації шляхом внесення даних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Апелянт зазначає і про те, що в КПК України відсутні норми, які чітко регламентують форму, зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також в КПК України відсутні норми, які надають право Генеральному прокурору не вносити відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20 січня 2022 року.

ОСОБА_6 , повідомлений належним чином про день та час апеляційного розгляду, до суду не з`явився. В апеляційній скарзі висловив прохання про проведення апеляційного розгляду за його відсутності.
Офіс Генерального прокурора повідомлений належним чином про день та час апеляційного розгляду, проте, представник Офісу Генерального прокурора до суду апеляційної інстанції не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не подавав.
З огляду на викладене, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим провести апеляційний розгляд за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Що стосується строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, то відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про день та час розгляду скарги, проте, в судове засідання не з`явився, зазначивши у скарзі до суду про проведення розгляду за його відсутності.
Згідно з матеріалами справи на запит ОСОБА_6 від 17 жовтня 2022 року йому 26 жовтня 2022 року направлена копія оскаржуваної ухвали, яка отримана ОСОБА_6 згідно з даними офіційного сайту Укрпошта 29 жовтня 2022 року. Проте розписка про отримання ОСОБА_6 копії оскаржуваної ухвали у матеріалах справи відсутня.
Апеляційна скарга подана ОСОБА_6 шляхом направлення поштового відправлення 1 листопада 2022 року, а відтак доводи ОСОБА_6 про те, що він лише 29 жовтня 2022 року дізнався про результати розгляду його скарги, тобто, поза межами строку на апеляційне оскарження, матеріалами справи не спростовані.
За таких обставин, на думку колегії суддів, апелянтом строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 , то колегія суддів вважає їх безпідставними, з огляду на таке.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що 20 січня 2022 року ОСОБА_6 поштовим відправленням на адресу до Генерального прокурора з заявою про вчинення суддею Касаційного цивільного суду Верховного суду ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ст. 382 КК України (ас. 5-9).
У заяві ОСОБА_6 вказав про те, що судді ОСОБА_7 прийняв незаконну ухвалу від 3 грудня 2019 року у справі № 454/1205/19, у результаті чого незаконно його позбавив доступу до правосуддя та порушив його права.

29 січня 2022 року поштовим відправленням ОСОБА_6 направив до Печерського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР (ас. 1-4).

За результатами розгляду скарги ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 . З посилання на положення КПК України, Положення «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року № 9-49/0/4-17, слідчий суддя мотивував рішення тим, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, але факти, викладені у заяві ОСОБА_6 , не свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, дізнавач невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з п. 2 частини 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30 червня 2020 року за № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18), за якою «...положеннями ст.3 КПК визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....»
Системний аналіз вищезазначених положень дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

При цьому колегія суддів, серед іншого, враховує Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 1 липня 2013 року щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, відповідно до якого для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
При розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам ВС МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину згідно з Інструкцією № 1050 і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» «відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені».
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що він висловлює свою незгоду з процесуальними діями судді Касаційного цивільного суду Верховного суду ОСОБА_7 у справі № 454/1205/19, і така незгода ґрунтується на суб`єктивній оцінці та ставленні ОСОБА_6 до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, а тому така заява не містить викладення всіх обставин та ознак можливого вчинення кримінального правопорушення, на яке посилається ОСОБА_6 у своїй заяві, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для притягнення до відповідальності посадових осіб у разі прийняття ними рішень, які не задовольняють ту чи інші особу.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для скасування ухвали слідчого судді, а, відтак, апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 20 січня 2022 року, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________________ _________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4