УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2022 Справа №607/15397/22

Провадження 1кс/607/4885/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000131 від 24 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 Кримінального кодексу України (далі КК України),
В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_4 із клопотанням, в якому просив скасувати арешт на транспортний засіб марки Skoda моделі Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , та який фактично знаходиться у його користуванні та повернути заявнику вказаний автомобіль разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання заявник вказав на те, що 24 вересня 2022 року о 13:22 год. до чергової частини ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення працівника сервісного центру ОСОБА_6 про те, що перебуваючи на території сервісного центру № 6141, що по вул. Стрийська, 5, с. Підгородне Тернопільського району, в ході огляду транспортного засобу марки Skoda моделі Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , було виявлено ознаки знищення та зміни номеру двигуна вказаного автомобіля кустарним способом. 24 вересня 2022 року сектором дізнання ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000131 за правовою кваліфікацією ст. 290 КК України. В межах кримінального провадження 28 вересня 2022 року у справі № 607/13023/22 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду накладено арешт на транспортний засіб марки Skoda моделі Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права користування, розпорядження та відчуження, визначено місце його зберігання на арешт майданчику, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником вище вказаного авто являється ОСОБА_5 , однак на підставі довіреності користувачем автомобіля є заявник, ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_2 . З огляду на те, що із транспортним засобом проведено експертизу, заявник просив клопотання задоволити.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив задоволити з підстав, у ньому наведених.
Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив з тих підстав, що згідно висновку експерта ідентифікаційний номер двигуна піддавався змінам.
Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до наступних висновків.
Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Отже, в умовах реалізації учасниками кримінального провадження конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею мають бути встановлені фактичні дані для висновку про відсутність у провадженні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали арешт її майна.
Як зазначалося вище, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2022 року (справа № 607/13023/22, провадження №1кс/607/4246/2022) у кримінальному провадженні № 0000131 від 24 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 України, накладено арешт на вилучені під час огляду місця події 24 вересня 2022 року транспортний засіб марки «Skoda», моделі «Fabia», р.н. НОМЕР_3 , належний на праві приватної власності ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_3 , законними володільцями якого є ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_4 , ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , шляхом заборони їй відчуження, розпорядження та користування.

Як вбачається із змісту вказаної ухвали арешт накладений з метою забезпечення збереження речових доказів.
Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Із системного аналізу положень національного кримінальнопроцесуального закону та з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини вбачається, що порушене внаслідок нескасованого арешту право особи володіти та розпоряджатися своїм майном має бути захищене шляхом, зокрема, скасування такого арешту. Однак право звернення до суду за захистом свого права належить саме законному володільцю майна або його власнику. Інші особи, які таким правом власності (а також володіння, користування, розпорядження) не наділенні, не можуть відповідне клопотання заявляти, оскільки вони не є суб`єктами, визначеними КПК України, які можуть звертатися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно ухвали слідчого судді № 607/13023/22 від 28 вересня 2022 року, власником автомобіля марки Skoda моделі Fabia, д.н.з. НОМЕР_3 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_3 , що вбачається із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

На підставі довіреності серії НСВ № 407311 від 21 вересня 2022 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_4 та/або ОСОБА_7 бути представником з питань, пов`язаних з експлуатацією та розпорядженням (продажем) транспортного засобу марки Skoda моделі Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 .

Строк дії вказаної довіреності закінчився 21 жовтня 2022 року.

Клопотання про скасування арешту майна подано до суду 02 листопада 2022 року, тобто поза межами строку дії довіреності на ім`я ОСОБА_4 щодо представництва інтересів власника транспортного засобу марки Skoda моделі Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 .

Згідно п. 3 ч. 2 Загальної частини Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1197від 14 листопада 2018 року, належний користувач фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 142 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Документів, що підтверджують право власності чи володіння ОСОБА_4 або те, що він є належним користувачем арештованого майна на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна слідчому судді не надано.

Отож, оскільки на момент звернення із клопотанням про скасування арешту, строк дії довіреності, посвідченої 21 вересня 2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , відповідно до якої ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_4 та/або ОСОБА_7 бути представником з питань, пов`язаних з експлуатацією та розпорядженням (продажем) транспортного засобу марки Skoda моделі Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , закінчився 21 жовтня 2022 року, ОСОБА_4 не має права на звернення із даним клопотанням, оскільки не являється власником, володільцем або належним користувачем зазначеного у клопотанні автомобіля.

За наведених підстав не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000131 від 24 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000131 від 24 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 Кримінального кодексу України відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено та проголошено 07 листопада 2022 року о 15 год. 30 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1