Справа № 495/3100/23
№ провадження 1-кс/495/669/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 29.03.2023 року надійшло клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343 від 28 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

28.03.2023 року до чергової частини відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 28.03.2023 приблизно о 13 годині 25 хвилин на території ринку за адресою: м. Татарбунари, вул. Василя Тура, 15, Білгород-Дністровського району Одеської області старшому слідчому відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був одягнений у військову форму ЗСУ виражався нецензурною лайкою в бік поліцейського та зірвав нагрудний знак з однострою після чого кулаком наніс удар в ліву частину обличчя, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої повіки нижче зовнішньої третини лівої брівної дуги.

28.03.2023 року відомості за вказаним фактом відповідно до положень ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

28.03.2023 року тимчасово вилучено нагрудний знак поліцейського, який поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №4», зимову куртку темно-синього кольору, яку поміщено до картонної коробки з маркуванням «Пакет №5», змив наявної речовини бурого кольору з нагрудного знаку поліцейського на марлевому відрізку, який поміщено до паперового пакету з маркуванням «Пакет №1», змив з правого рукава зимової куртки темно-синього кольору на марлевому відрізку, який поміщено до паперового пакету з маркуванням «Пакет №2», змив речовини бурого кольору з зимової куртки, а саме спереду ліворуч на нагрудною кишенею , що зроблено на марлевий відрізок, який поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №3».

28.03.2023 вказане майно було визнане речовими доказами у кримінальному провадженні №0000343.

З огляду на викладене, керуючись вимогами ст.ст. 40, 98, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, з метою додержання розумних строків досудового розслідування та досягнення дієвості цього провадження, слідчий просив клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене майно.

Позиції сторін.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про накладення арешту на майно розглядається за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник у майна у судове засідання не з`явився, про дату та час був повідомлений.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, надали заяву у якій просили клопотання розглядати без їх участі.

Мотивація суду.

Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0000343 від 28 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з наданих до клопотання документів в рамках досудового розслідування, яке здійснюється за фактом умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків 28.03.2023 протоколом тимчасового вилучення майна нагрудний знак поліцейського, який поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №4», зимову куртку темно-синього кольору, яку поміщено до картонної коробки з маркуванням «Пакет №5», змив наявної речовини бурого кольору з нагрудного знаку поліцейського на марлевому відрізку, який поміщено до паперового пакету з маркуванням «Пакет №1», змив з правого рукава зимової куртки темно-синього кольору на марлевому відрізку, який поміщено до паперового пакету з маркуванням «Пакет №2», змив речовини бурого кольору з зимової куртки, а саме спереду ліворуч на нагрудною кишенею , що зроблено на марлевий відрізок, який поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №3» на підставі положень ст.ст. 103-107, 167-168 КПК України було вилучено.

Слідчим у клопотанні метою накладення арешту визначено необхідність збереження речового доказу, однак серед матеріалів, наданих до клопотання відсутня постанова про визнання вказаного майна речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000343.

В ході дослідження клопотання не встановлено як саме зазначене майно співвідноситься із завданням арешту майна, тобто запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Враховуючи те, що орган досудового розслідування у розумінні ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна, не врахував ймовірний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343 від 28 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1