Справа № 740/1753/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/147/23
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 13 лютого 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2022 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ніжина, Чернігівської областi, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не працюючої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої і проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 березня 2021 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 01 (один) рік 06 (шість) місяців,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2022 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_7 за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 березня 2021 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 905 гривень 12 копійок витрат на залучення експертів.

Не погоджуючись з вироком суду обвинуваченою ОСОБА_7 було подана апеляційна скарга в якій остання просить переглянути його. Зазначає, що на прохання ОСОБА_8 вона здала в ломбард ресивер ефірний та антену і віддала кошти останньому. Вказує, що в ході судового розгляду не було допитано свідка захисту та їй не було надано захисника.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченої прокурор просить відмовити у її задоволенні, а вирок залишити без змін.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 12 лютого 2022 близько 02 години 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, перебуваючи у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якості гостя, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, таємно викрала ресивер ефірний TV «SATCOM» Т530 Т2 вартістю 402,27 грн, та телевізійну кімнатну антенну «Eurosky es-008» вартістю 132,74 грн, після чого з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 535,01 грн.

Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_7 , яка висловилась на підтримання поданої апеляційної скарги, з`ясувавши думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно. Дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України судом кваліфіковано вірно.

Незважаючи на заперечення вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, остання підтверджується сукупністю доказів оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував, дослідивши і проаналізувавши показання:

- обвинуваченої ОСОБА_7 , яка свою вину не визнала та пояснила, що з дозволу ОСОБА_8 та разом з ОСОБА_10 здала в ломбард тюнер Т2 та антену до телевізора з метою розрахуватися з особами, які допомогли повернути викрадені ОСОБА_8 та ОСОБА_11 речі у ОСОБА_10 в ході вживання алкогольних напоїв;

- свідка ОСОБА_8 який повідомив, що у нього вдома відпочивали він, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 і ОСОБА_11 . Вживали спиртне. Інших осіб не було. В певний час він заснув і на той час тюнер Т2 і антена від телевізора були на місці. Коли прокинувся на наступний день, вказаних речей вже не було;

- свідка ОСОБА_10 , згідно пояснень якого надав показання про те, що коли він прийшов у гості до ОСОБА_8 там перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і ОСОБА_11 . Згодом, коли він перебував на вулиці, вийшла ОСОБА_7 і винесла тюнер Т2 з антеною і попросила сходити з нею у ломбард на площу. Як розпорядилася ОСОБА_7 грошима, отриманими від здачі в ломбард тюнеру Т2 і антени йому не відомо.

На підтвердження встановлених обставин щодо винуватості обвинуваченого, крім вище наведених показань, судом першої інстанції також враховано дані, що, зокрема, містяться у наступних доказах:

- протоколі огляду місця події від 12 лютого 2022 року відповідно до якого зафіксовано відсутність у будинку тюнера Т2 і антени до телевізора та місце, де зі слів ОСОБА_9 вони перебували до зникнення;

- договорі про надання ломбардом фінансового кредиту №715-22004830 від 12 лютого 2022 року, 2:58:42, згідно якого ОСОБА_7 отримала кредит 120 грн. у ПТ Ломбард "Свіжа копійка" від імені якого виступає "Ніжинське відділеня ПТ Ломбард "Свіжа копійка" (№32)", передавши в заклад ресивер ефірного ТV Satcom Т503 Т2;

- листі повного товариства "Ломбард "Свіжа копійка" від 21 червня 2022 року №1919/06 відповідно до якого на запит слідчого ломбард повідомив, що ОСОБА_7 зверталась 12 лютого 2022 року о 02:58 годині у ломбардне відділення у Ніжині по АДРЕСА_3 , з приводу закладу майна, а саме ресивер ефірного ТV Satcom Т503 Т2, на яке звернуто стягнення 22 березня 2022 року;

- висновку експерта Чернігівського НДЕКЦ МВС України від 20 червня 2022 року №СЕ-19/125-22/3539-ТВ відповідно до якого ринкова вартість телевізійної кімнатної антени марки Eurosky модель ES-008, що була придбана на початку лютого 2022 року, на момент викрадення перебувала у робочому стані, пошкоджень та дефектів не мала, з урахуванням зносу, станом на 12 лютого 2022 року могла становити 132,74 грн.;

- висновку судового експерта ОСОБА_12 від 27 червня 2022 року згідно якого ринкова вартість ресивера ефірного ТV "Satcom" Т530 Т2, який був придбаний на початку лютого 2022 року, на 12 лютого 2022 року перебував у робочому стані, пошкоджень та дефектів не мав, з урахуванням зносу, складає 402,27 грн.;

Місцевий суд з достатньою повнотою перевірив всі доводи сторони захисту в судовому засіданні, виклав критичний аналіз окремих доказів. У своїх висновках суд першої інстанції навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом дослідження під час судового розгляду, вони отримали об`єктивну та належну оцінку в судовому рішенні, з якою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Також, суд дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК України.

Суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК України обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст. 84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Показанням обвинуваченої суд першої інстанції дав належну оцінку у взаємозв`язку з іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вони не узгоджуються з фактичними обставинами справи і з таким висновком суду погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Свідок ОСОБА_8 повідомив, що нікому не дозволяв забирати та виносити з приміщення будинку будь які речі і ОСОБА_7 не передавала йому грошових коштів, а свідок ОСОБА_10 зазначав, що не чув, що ОСОБА_8 дозволяє ОСОБА_7 брати речі з будинку, і коли в всі заснули, остання вийшла тримаючи в руках ТВ тюнер, антену до нього та попросила сходити з нею до ломбарду, де заклала вказане майно.

Доводи апеляційної скарги, що не було допитано свідків захисту, колегія суддів не може визнати такими, що заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції було задоволено клопотання обвинуваченої про допит свідка ОСОБА_11 та відкладено судове засідання. Однак, явка вказаного свідка не була забезпечена і ОСОБА_7 не заявляла клопотань про вжиття заходів для явки свідка до суду та висловилася щодо можливості проведення судового розгляду без допиту зазначеного свідка.

Вищенаведені показання свідків у сукупності, як між собою, так і з іншими доказами у провадженні повністю спростовують версію обвинуваченої щодо перебігу досліджуваних подій та доводять висунуте їй обвинувачення.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченої на порушення її права на захист у зв`язку з ненаданням їй захисника то таке твердження також не знайшло свого підтвердження.

В ході судового розгляду, як в суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду обвинуваченій ОСОБА_7 вручалася пам`ятка про її права, зокрема і право на захист, однак остання не скористалася таким і не заявляла відповідного клопотання про призначення захисника, ні в місцевому суді, ні в суді апеляційної інстанції. Також, слід відзначити, що в даній категорії справ участь захисника не є обов`язковою.

За наведених підстав, колегія суддів приходить до безумовного висновку про те, що вина ОСОБА_7 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а її дії, судом першої інстанції, кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченій, то колегія суддів враховує наступне.

Згідно норм ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченій ОСОБА_7 виду та міри покарання, місцевий суд вірно врахував ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, не працює, незаміжня, утримує двох малолітніх дітей, на обліках у лікарів нарколога та психіатра згідно наданих суду довідок не перебуває, за даними мотивувальної частини вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівсьої області від 09 березня 2021 року перебуває на обліку лікаря-нарколога з 07 червня 2010 року з приводу захворювання на алкоголізм. Прийняв до уваги відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_7 покарання в межах встановленої санкцією інкримінованої статті.

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_7 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а визначений розмір покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Згідно ч. 4 ст. 532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4