Справа № 489/2392/22
Провадження № 1-кс/489/90/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

12 січня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

встановив:

До слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження на постанову слідчого СВ ВП № 2 МРУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 27.12.2022 про закриття кримінального провадження №0000604 від 26.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Зі скарги слідує, що СВ ВП № 2 МРУП ГУ НП в Миколаївській області здійснювалося досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом крадіжки 22.04.2022 о 09.41 годин невідомими особами між будинком АДРЕСА_1 шести бетонних блоків в умовах воєнного стану. За результатами проведеного розслідування слідчим ОСОБА_4 27.12.2022 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, яку скаржник отримав поштою 05.01.2023.

Скаржник вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню з подальшим проведенням досудового розслідування як така, що є необґрунтованою та передчасною, оскільки слідчим не було проведено досудове розслідування у повному обсязі, оскільки йому не була вручена пам`ятка про процесуальні права потерпілого, він не був допитаний в якості потерпілого з приводу обставин кримінального правопорушення на тій підставі, що викрадене майно належить саме йому, також не були встановлені особи, які вчинили вказаний злочин, не з`ясовані відомості про власника будівлі, біля якої були викрадені блоки, та земельної ділянки відповідно до даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не встановлена вартість викраденого майна. Вказані обставини свідчать на неповноту проведеного розслідування, у зв`язку з чим скаржник просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Крім того, просив ініціювати перед керівником органу досудового розслідування відсторонення слідчого ОСОБА_4 від розслідування вказаного кримінального провадження; дати письмові вказівки про проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити із вказаних у скарзі підстав, а також зазначив про те, що із заявою вчинення вказаного кримінального правопорушення звертався саме він, оскільки вказані бетонні блоки були викрадені біля його офісу та були придбані ним особисто у 2014 році та встановлені на вказаному місці саме ним.

Слідчий не з`явився, надавши заяву про розгляд скарги в його відсутність. Його неявка відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши скаржника, дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження №0000604 від 26.05.2022, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В судовому засіданні встановлено, що 26.05.2022 СВ ВП № 2 МРУП ГУ НП в Миколаївській області внесені на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за скаргою ОСОБА_3 , відомості до ЄРДР №0000604 від 26.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки 22.04.2022 о 09.41 годин невідомими особами між будинком АДРЕСА_1 шести бетонних блоків в умовах воєнного стану.

За результатами проведеного розслідування слідчим ОСОБА_4 27.12.2022 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, яку ОСОБА_3 отримав поштою 05.01.2023, у зв`язку з чим, керуючись положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що особою, яка подала скаргу, не пропущено встановлений законом строк на подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження стало те, що слідчим були здійснені всі можливі та необхідні слідчі дії, за наслідком проведення яких не було встановлено потерпілу особу, якій належали викрадені бетонні блоки, а заява ОСОБА_3 про залучення як потерпілого у зв`язку з тим, що викрадене майно належить йому, не підтверджена жодними доказами щодо його права власності на вказанні бетонні блоки. У зв`язку з цим, слідчий зробив висновок, що вказані бетонні блоки є безхазяйною річчю відповідно до ст. 335 ЦК України. Також зробив висновок про те, що у вказаній події відсутня об`єктивна сторона через невстановлення матеріальної шкоди, яка заподіяна власнику майна, у зв`язку з чим відсутній склад кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку висновку слідчого про відсутність об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону кримінального правопорушення і характеризують суспільно-небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки.

При цьому обов`язковими ознаками об`єктивної сторони таємного викрадення чужого майна (крадіжки) є: 1) дія (таємне, незаконне, безоплатне, поза волею власника викрадення чужого майна); 2) наслідки, що полягають у викраденні винним чужого майна та заподіянні прямої матеріальної шкоди; 3) причинний зв`язок між дією та наслідком; 4) спосіб вчинення кримінального правопорушення, що характеризується таємністю.

Натомість при розгляді скарги та з матеріалів кримінального провадження вбачається, що із заявою про вчинення крадіжки бетонних блоків звернувся скаржник ОСОБА_3 , який зазначив про те, що вказане майно належить йому та було викрадене на ділянці місцевості, розташованій біля приміщення його офісу, де він здійснює діяльність адвоката. Також ОСОБА_3 під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення неодноразово подавав слідчому клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій, направлених, зокрема на встановлення вартості викраденого майна шляхом призначення та проведення відповідної експертизи, а також подав заяву про залучення як потерпілого та зазначив на необхідність його допиту у вказаному кримінальному провадженні саме як потерпілого.

Однак вказані заяви ОСОБА_3 не були слідчим розглянуті належним чином на тій підставі, що слідчий дійшов переконання, що оскільки ОСОБА_3 не надав жодних документів, які б підтверджували його право власності на викрадене майно, тому відсутні підстави вважати його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Проте з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим в ході досудового розслідування направлялися запити до різних юридичних осіб, які на його думку, могли бути потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, на що були отримані відповіді про те, що особи, до яких направлялися запити щодо належності їм на праві власності викрадених бетонних блоків, не є власниками вказаного майна.

Вказане, у свою чергу, свідчить про помилковість висновку слідчого про відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення через те, що ОСОБА_3 не є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, оскільки останній не надав жодних документів про своє право власності на викрадені бетонні блоки з врахуванням того факту, що по-перше, саме ОСОБА_3 звернувся до правоохоронних органів із заявою про крадіжку вказаного майна. По-друге, ділянка місцевості, на якій були викрадені бетонні блоки, розташована за адресою, де знаходиться будівля, в якій ОСОБА_3 здійснює професійну діяльність адвоката, про що останній неодноразово зазначав у поданих ним органу досудового розслідування клопотаннях. По-третє, бетонні блоки, за фактом викрадення яких здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження, не належить до майна, право власності на яке підлягає державній реєстрації, тобто власник вказаного майна жодним чином не зобов`язаний мати документи, які підтверджують його право власності на нього.

Таким чином, встановлені слідчим суддею обставини вказують на передчасність та помилковість висновків слідчого про те, що ОСОБА_3 на етапі подання ним заяви про вчинення кримінального правопорушення та залучення як потерпілого не може бути потерпілим у вказаному кримінальному провадженні з урахуванням того факту, що жодна фізична та юридична особа протягом досить тривалого часу з моменту вчинення крадіжки вказаних бетонних блоків не зверталася до органу досудового розслідування із заявою про залучення як потерпілого, а також на запит слідчого надійшли відповіді від юридичних осіб, щодо яких слідчий мав припущення про те, що саме вони можуть бути потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, про те, що викраденні бетонні блоки ними не встановлювалися та не належать останнім.

Крім того, в ході досудового розслідування не було встановлено розмір заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди (вартість викраденого майна), встановлення якої відповідно до положень п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України обов`язково здійснюється слідчим або прокурором шляхом забезпечення проведення експертизи у випадку, якщо потерпілий не може не може визначити заподіяну шкоду та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди.

Крім того, слідчим не були витребувані з державного реєстру нерухомого майна відомості щодо права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомості, на території якої та біля якого відповідно були розміщені бетонні блоки, що були викрадені.

Непроведення слідчим досудового розслідування в повному обсязі та на належному рівні є порушенням закріпленого в ст. 9 КПК України принципу законності, відповідно до якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, встановлені під час розгляду скарги обставини вказують на те, що постанова про закриття кримінального провадження винесена формально, без проведення досудового розслідування в повному обсязі та без з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про те, що вказана постанова є протиправною, необґрунтованою та передчасною, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з продовженням досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

У зв`язку з цим, скарга ОСОБА_3 в цій частині підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України - скасуванню.

З приводу інших вимог скарги ОСОБА_3 про необхідність ініціювати перед керівником органу досудового розслідування відсторонення слідчого ОСОБА_4 від розслідування вказаного кримінального провадження, а також дати письмові вказівки про проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, то слідчий суддя приходить до висновку, що вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки, по-перше, право визначати конкретного слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування кримінального провадження та відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування відповідно до положень ч. 2 ст. 39 КПК України належить до виключної компетенції керівника органу досудового розслідування, в яку слідчий суддя повноважень втручатися не має.

По-друге, надавати вказівки слідчому та органу досудового розслідування вказівки згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 КПК України уповноважений лише прокурор, процесуальний керівник у кримінальному провадженні, та у слідчого судді відсутні подібні повноваження, зокрема при розгляді скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування.

У зв`язку з цим, в задоволенні вказаних вимог скарги ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 303-308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ ВП № 2 МРУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 27.12.2022 про закриття кримінального провадження №0000604 від 26.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, скасувати.

В іншій частині скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1