Справа №534/418/23
Провадження №1-кп/534/31/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000122 від 15.02.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зіньків Полтавської області, громадянина України, українця, із вищою освітою, працюючого на посаді оглядача-ремонтника вагонів ПрАТ «Полтавський ГЗК», неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не маючого інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01.11.2022 військовозобов`язаний солдат ОСОБА_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , задля проходження медичного огляду. Рішенням позаштатної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 (протокол № 147 від 01.11.2022), військовозобов`язаного солдата запасу ОСОБА_4 визнано здоровим та придатним для військової служби, що посвідчено довідкою військово-лікарської комісії № 1/3/1/2432 від 01.11.2022. У цей же день ОСОБА_4 доведено вимоги законодавства України з питань оборони під особистий підпис.

У подальшому, 05.01.2023 старший офіцер командування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , на виконання вимог ст. 65 Конституції України, ч. 9 ст. 1, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також Указів Президента України № 64/2022 вiд 24.02.2022, № 65/2022 від 24.02.2022, № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 342/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 574/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022 та № 758/2022 від 07.11.2022, в приміщенні кабінету № 22 ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , довів зміст та намагався вручити ОСОБА_4 бойову повістку на 06 год 20 хв 12.01.2023, для відправки до військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації.

Однак ОСОБА_4 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, за відсутності передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки від призову, будучи визнаним придатним до військової служби, усвідомлюючи значення та протиправний характер своїх дій, в письмовій формі категорично відмовився від отримання повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 06 год 20 хв 12.01.2023, про що 05.01.2023 складений акт про відмову від отримання бойової повістки.

У подальшому ОСОБА_4 , за відсутності поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх караність, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на 06 год 20 хв 12.01.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав покази щодо вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора та обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення у сфері забезпечення призову та мобілізації.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.336 КК України, якухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання відсутні.

Згідно медичної довідки обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не знаходиться.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, сімейний стан обвинуваченого, який є неодруженим, відсутність на утриманні неповнолітніх дітей, наявність офіційного працевлаштування обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, стан здоров`я обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, процесуальну поведінку обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ст.336 КК України у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність у нього негативних характеристик, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.75,76 КК України.

Підстав для застосування положень статей 69 та 691 КК України суд не знаходить.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

З урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Обвинуваченому та його захиснику роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1