Справа № 204/9242/22
Провадження № 1-в/204/67/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представників закладу ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_7

особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про припинення або зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська перебуває заява ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про припинення або зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівців від 22 грудня 2020 року, залишеною без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року, задоволено клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000204 від 25 червня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України. Застосовано до ОСОБА_7 заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, яким є Державний заклад «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України», про що йому оголошено. Постановою Верховного Суду від 19 січня 2022 року ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обраний запобіжний захід у виді поміщення ОСОБА_7 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 днів до 19 березня 2022 року. Станом на 20 березня 2022 року не існувало жодного судового рішення про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 . Таким чином, граничним строком перебування ОСОБА_7 у психіатричному закладі було 20 березня 2022 року. Саме з цієї дати ОСОБА_7 мав бути виписаний з психіатричного закладу та звільнений. Разом з тим, листом ДФ «СЗНПД» ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України» від 21 березня 2022 року, у відповідь на адвокатський запит повідомлено про те, що пацієнт ОСОБА_7 з 20 березня 2022 року виписаний не був. Він продовжує перебувати в закладі у зв`язку із отриманням закладом повідомлення Управління забезпечення роботи першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду про те, що у зв`язку з неможливістю Дніпровським апеляційним судом у встановленому КПК України порядку розглянути питання про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України раніше обраний до ОСОБА_7 запобіжний захід, згідно Постанови колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 січня 2022 року слід вважати продовженим до вирішення відповідного питання, але не довше, ніж на два місяці. Однак, питання щодо неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою недієздатного ОСОБА_7 Дніпровським апеляційним судом не було з`ясовано. Окрім цього, примусове лікування ОСОБА_7 безперервно триває з 16 листопада 2016 року по даний час, проте постановою Верховного Суду від 19.01.2022 встановлено, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України з огляду на те, що суспільно-небезпечне діяння було вчинено в стані неосудності. Також посилався на введення воєнного стану в України, а саме факту можливого наступу російських військ на м. Дніпро, в результаті чого може наступити окупація міста, що в свою чергу створює загрозу для життя ОСОБА_7 . Також звертається увага на ту обставину, що недієздатний ОСОБА_7 утримується майже шість років у ДФ «СЗНПД» «ІПСПЕМН МОЗ України» біля якої, неподалік, на тій же вул.Надії Алексеєнко, м.Дніпро, розташована військова частина Національної гвардії України, що підтверджено сукупністю доказів серед яких і гугл-карта. Достовірно відомо, що з міркувань військової стратегії російських окупантів, а також виходячи з офіційних статистичних даних в Україні з початку введення воєнного стану основ цілями для нанесення ракетних ударів та скидання авіа-бомб саме на військові частини. Отже, з високою ймовірністю, військова частина Національної гвардії України у місті Дніпро може бути одним із наступних потенційних військових об`єктів, які можуть зазнати ракетних або авіа-ударів, з метою знищення.Всі вищевикладені факти і відповідні їм докази свідчать про те, що на даний час існує реальний та дуже високий ризик життю і здоров`ю недієздатного ОСОБА_7 , адже у потрапляння авіа-бомби, або ракети у приміщення ДФ «СЗНІ ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України» ОСОБА_7 може загинути. Крім того було заявлено клопотання про залучення перекладача, а також призначення судової психіатричної експертизи та судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_7 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримав подані заяви та просив скасувати заходи медичного характеру. Також зазначив, що, якщо неможливо припинити заходи медичного характеру, то просить їх змінити.

Законний представник ОСОБА_7 підтримала заяву.

ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав заяву. Підтвердив наявність негативних думок, про які повідомляв лікуючий лікар.

В судовому засіданні представник закладу ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні заяви.

В судовому засіданні представник закладу ОСОБА_5 зазначила, що з 01.07.2022 вона є лікуючим лікарем ОСОБА_7 . На теперішній час він виявляє ознаки шизофренії. У нього впорядковане лікування, декілька разів відмічалось покращення. Наразі у нього маячні ідеї, не розуміє їх як хворобливі. Він не розуміє, що є хворим. Останнім часом є більш відкритим, розповідає, яке лікування йому допомагає. Зазначила, що від ОСОБА_7 скарг на здоров`я не надходило, за останні два тижні фізичні показники стану залишаються без змін. Пояснила, що на теперішній час загрози для оточуючих не усунено, ОСОБА_7 зумовлює особливу небезпеку, стабільності в його психічному стані не спостерігається, а отже він не може бути переведений в заклад із посиленим наглядом.

Прокурор просила відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівців від 24 листопада 2016 року до ОСОБА_7 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.05.2022 ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівців від 24 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 змінено. Виключено із мотивувальної частини ухвали посилання на спрямованість умислу та мотив суспільно-небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_7 . Застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у психіатричному закладі із суворим наглядом.

Вирішуючи посилання щодо незаконності тримання під вартою ОСОБА_7 , суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України. Згідно ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, у тому числі, й обов`язковість судового рішення. Ухвала Дніпровського апеляційного суду від 17 травня 2022 року, відповідно до якої відносно ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом набрала законної сили, жодних відомостей щодо її оскарження або ж скасування матеріали особової справи не містять, а тому підлягає безумовному виконанню, що свідчить про правомірне перебування ОСОБА_7 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Станом на 24 лютого 2023 року в Україні діє воєнний стан. Між тим, зона активних бойових дій обмежена певними територіями, до яких м.Дніпро не відноситься. Усі органи державної влади і органи місцевого самоврядування в м. Дніпро функціонують в штатному режимі, за виключенням обмежень, встановлених нормативними актами, які стосуються режиму воєнного стану. Більш того, слід зазначити, що м.Дніпро активно приймає тимчасово переміщених осіб (біженців) з регіонів України, де ведуться активні бойові дії, надаючи їм притулок та захист. Також, враховуючи, що на всій території України введено воєнний стан, загроза ракетних ударів розповсюджується на всю територію. Таким чином, посилання щодо того, що у зв`язку з перебування ОСОБА_7 в закладі в м.Дніпро існує реальний та дуже високий ризик його життю і здоров`ю, не знаходить свого підтвердження. Крім того, зазначена обставина не є підставою для припинення чи зміни примусових заходів медичного характеру.

Щодо посилання на неправомірність утримання ОСОБА_7 в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом, суд зазначає наступне.

Так відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Згідно з повідомленням судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_9 від 16 березня 2022 року у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану виникла об`єктивна неможливості направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204, за обвинуваченням ОСОБА_7 до Дніпровського апеляційного суду, що, відповідно, унеможливлює розгляд цим судом питання про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України (в редакції Закону України № 2111-ІХ від 03 березня 2022 року) раніше обраний обвинуваченому запобіжний захід згідно Постанови колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2022 року слід вважати продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці. Подальше перебування ОСОБА_7 в умовах психіатричного закладу підтверджується ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26.12.2022, якою було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу до 24.06.2022.

Таким чином, перебування ОСОБА_7 в умовах Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» в період часуз 20 березня 2022 року по 26 квітня 2022 року ґрунтувалось на законі, та не є свавільним. Зазначені висновки підтверджуються ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03.08.2022, яка набрала законної сили 19.09.2022.

Вирішуючи посилання щодо припинення або зміни примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , суд приходить до наступних висновків.

Статтею 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу медичного характеру. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.

Відповідно до ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст.95 Кримінального кодексу України та ст.512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч.2 ст.95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру.

При вирішенні питання про припинення чи зміну примусових заходів медичного характеру, суд спирається на висновок лікарів-психіатрів № 600 від 24 червня 2022 року, тобто останній за часом проведення, в якому зазначено обґрунтування необхідності продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 . В обґрунтуванні необхідності продовження примусових заходів зазначено, що клінічна картина захворювання характеризувалась наявністю продуктивної психосимптоматики у вигляді слухових оманів сприйняття, які пацієнт заперечував, але поведінкою виявляв їх наявність: прислухався до чогось, в процесі розмови раптово замовкав; актуальних маячних ідей впливу і оволодіння. Виявлялася виражена дефіцитарна симптоматика: емоційне сплощення, низький рівень вольових спонукань, аутичність у поєднанні з наявними формальними розладами мислення: паралогічністю, уповільненням за темпом, нецілеспрямованістю, зниженням критичності, що значно ускладнювало формування критичних здібностей. Не розумів наявності у себе хронічного психічного захворювання, тяжкості і протиправності скоєного. Лікувальні настанови не сформовані.

При цьому суд звертає увагу, що на підставі цього висновку було постановлено ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року, згідно якої було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 в закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Вказана ухвала суду набрала законної сили 19.09.2022.

Інших висновків лікарів-психіатрів, які б підтверджували, що стан здоров`я ОСОБА_7 покращився і він потребує припинення чи зміни застосування примусових заходів медичного характеру до суду не надано.

Клопотання про залучення перекладача для розгляду заяви, про призначення комплексної комісійної судово-психіатричної експертизи з метою визначення стану психічного здоров`я ОСОБА_7 та про призначення комплексної комісійної судово-медичної експертизи з метою визначення стану фізичного здоров`я ОСОБА_7 вирішені судом та винесено мотивовані ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26.01.2023, у зв`язку з чим суд повторно не вдається до оцінки цих питань.

Додатково суд зауважує, що аналогічні вимоги вже були предметом розгляду в судовому засіданні, та їм було надано оцінку, на підставі чого було винесено ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03.08.2022 було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом,в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про припинення або зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_10 відмовлено. Зазначена ухвала оскаржувалась та була предметом розгляду в суді апеляційної інстанції. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19.09.2022 зазначена ухвала залишена без змін. Рішення суду набрали чинності та є обов`язковими для виконання.

У рішенні ЄСПЛ від 19.02.2009 «Христов проти України», заява №24465/04 Європейський суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка зокрема проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про припинення або зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 необхідно відмовити.

Керуючись ст.95 КК України, 514 КПК України, ст.ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 10.06.2018

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про припинення або зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1