Єд. унік. № 243/2911/22
Провадження № 1-кп/243/539/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за допомогою єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000557 від 12 серпня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, старшого навідника 3 мінометного взводу 3 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 № 2, старшого солдата ОСОБА_5 , призваного 26.02.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено на посаду старшого навідника 3 мінометного взводу мінометної батареї ВОС-143803А.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_5 в розумінні вимог ст.ст. 18, 19, 22, 401, диспозиції ч. 2, 5 ст. 407 КК України є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про несення військової служби у час воєнного стану.
У відповідності до ст.ст. 17, 65 Конституції України ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, старший солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком

(розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
В порушення наведених вище вимог законодавства, чітко знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків військової служби, проте діючи всупереч зазначеним обов`язкам, визначених у статутах Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_5 вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової службиза наступних обставин.

З 20 травня 2022 року по 20 вересня 2022 року старший солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та взагалі ухилитися від військової служби.

Так, старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді старшого навідника 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 20травня 2022 року, нез`явився вчасно з відпустки на службу до місця тимчасової дислокації підрозділу до населеного пункту АДРЕСА_3 .

Незаконно перебуваючи поза місцем служби, старший солдат ОСОБА_5 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Протягом всього часу незаконного перебування за межами військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_5 усвідомлюючи всю протиправність своїх дій та маючи можливість повернутися на місце служби, останній ніяких заходів для цього не вживав.

20 вересня 2022 року старший солдат ОСОБА_5 самостійно повернувся до місця тимчасової дислокації взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 у населеному пункту АДРЕСА_4 , тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
13.10.2022 року, під час досудового розслідування даного кримінального провадження, прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000557 від 12 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, з одного боку, та обвинувачений ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Луганського ЗВ ВСП у ЗСУ за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Тернівська, 29 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , уклали угоду про визнання винуватості.
Відповідно до умов вищезазначеної угоди, прокурор та обвинувачений за спільною ініціативою та обопільною згодою відповідно до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали дану угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 5 ст. 407 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому

кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, під час досудового розслідування щиро покаявся у скоєному кримінальному праовпорушенні.
Під час досудового розслідування та судового провадження зобов`язався:
а) беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України;
б) щиро каятися;
в) у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання.
г) не вчиняти до закінчення проходження військової служби інших військових злочинів.
Прокурор та обвинувачений узгодили покарання з урахуванням положень ст. 69 КК України, та погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Крім того сторони дійшли згоди на призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України, у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 та на підставі ст. 54 КК України за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, як додаткове покарання позбавити ОСОБА_5 військового звання «старший солдат».
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, вказавши, що при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 також просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України.
Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора обвинуваченого та його захисника, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до п.1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене покарання з урахуванням правил ст. 69 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання та фактичним обставинам у справі.

Крім того судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також суд, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 474 КПК України, встановив та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.
В судовому засіданні встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. В угоді відображені обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого та зазначено про відсутність обставин, що його обтяжує відповідно до ст. 67 КК України.
Суд приходить до висновку, що узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, відповідає вимогам ст. 69 КК України, у зв`язку з наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Додаткове покарання у виді позбавлення військового звання, на думку суду відповідає змісту ст. 54 КК України, згідно якого засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
Аналізуючи у сукупності вище встановлені фактичні обставини, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 з позбавленням ОСОБА_5 військового звання «старший солдат».
Матеріалами кримінального провадження встановлено, що відносно ОСОБА_5 21.09.2022 року під час досудового розслідування та 15.11.2022 року в ході судового розгляду справи, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Тому, відповідно до норм кримінального права, слід зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у строк покарання визначеного угодою про визнання винуватості.
Процесуальні витрати в справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370,373,374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.10.2022 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000557 від 12 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та обвинуваченим ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Луганського ЗВ ВСП у ЗСУ за адресою: Дніпропетровська область,

м. Павлоград, вул. Тернівська, 29 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді арешту строком на шість місяців, з позбавленням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військового звання «старший солдат».

Призначене покарання відбувати на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_5 ).

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили та зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення в період з 21.09.2022 року до дня набрання вироком законної сили за правилами ст. 72 ч.5 КК України, із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1