Справа № 946/1678/23
Провадження № 1-кс/946/567/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області за процесуальним керівництвом Ізмаїльської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 09.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.02.2023 до чергової частини Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від ОСОБА_4 надійшла заява про те, що в період часу з 07 год. 30 хв. 08.02.2023 по 02 год. 00 хв. 09.02.2023 невстановлені особи незаконно проникнувши на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , здійснили крадіжку майна, яке зберігалось на горище будинку та в прибудинковій, господарській спорудах. Сума матеріального збитку 26 150 гривень.

За результатами проведених слідчих (розшукових) дій встановлено, що невстановлені особи незаконно знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу проникнули до приміщення будинку, горища та господарського приміщення, звідти здійснили крадіжку належного ОСОБА_4 майна, а саме: упакованої до картонної коробки дрилі шурупокрута фірми «FORTE», модель «DSR 550-2VR»; електричного лобзика, фірми «TOPEX GRAPHITE», модель «58G071»; електричної пили фірми «Зенит», модель «ЦПЛ-406/2800 профи»; кутової шліфувальної машини фірми «Зенит», модель «ЗУШ-125/1100 рс профи»; бензинового генератора фірми «Honda», модель «ЕМ6500СХS»; бензинового тримера (газонокосарки) фірми «Гомель», модель «БГ-5300»; упакованої до картонної коробки мультиварки фірми «Robento», модель «RB-0801»; труби для теплої підлоги фірми «PEXAL-EVON»; бензинового тримера (газонокосарка) фірми «Goodluck», модель «GL4300BC»; мультиварки фірми «Redmond», модель «RMC-M45011»; мікрохвильової печі марки «Samsung», модель «MS23K3614AW»; перфоратора фірми «Зенит», темно-зеленого кольору; зварювального апарату марки «Штурм», червоного кольору; двох рулонів нержавіючої сітки рабиці, зеленого кольору, товщиною метала 2мл., загальною довжиною 19 метрів.

Крім того, встановлено, що особи, які вчинили вказаний злочин збували (продавали) викрадене майна місцевим мешканцям с. Броска, Ізмаїльського району, Одеської області, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, в ході допиту свідка ОСОБА_6 , останній зазначив, що він дійсно в 2023 році купував у неповнолітнього мешканеця с. Броска, Ізмаїльського району, Одеської області,- ОСОБА_7 , різноманітне майно.

06.03.2023, свідок ОСОБА_6 добровільно надав для огляду придбане у ОСОБА_7 майно, а саме: бензиновий тример (газонокосарку) фірми «Goodluck», модель «GL4300BC», мультиварку фірми «Redmond», модель «RMC-M45011», з серійним номером: 614 та мікрохвильову піч марки «Samsung», модель «MS23K3614AW», з серійним номер: 0BQ67WDR900137R. За результатами огляду вказане майно було вилучено, оскільки за зовнішніми ознаками воно схоже на те, яке було викрадено у ОСОБА_4 .

Враховуючи той факт, що вилучені речі є предметом доказування та мають суттєве значення для встановлення всіх обставин, які підлягають доказуванню у вказаному кримінальному провадженні, виникла необхідність накласти арешт на вказане майно.

Слідчий та прокурор про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з`явились, в клопотанні зазначили про розгляд справи без їх участі.

Особа, яка добровільно видала майно, власник майна в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на таке тимчасово вилучене майно:

- бензиновий тример (газонокосарку) фірми «Goodluck», модель «GL4300BC»;

- мультиварку фірми «Redmond», модель «RMC-M45011», з серійним номером: 614;

- мікрохвильову піч марки «Samsung», модель «MS23K3614AW», з серійним номер: 0BQ67WDR900137R.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення або отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1