Справа №:755/2004/23
Провадження №: 1-кп/755/829/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0000023 від 03.01.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянка України, з середньою освітою, не працююча зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

у Дніпровському районному суді м. Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000023 від 03.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року ОСОБА_3 оголошено в розшук та зупинене кримінальне провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2023 року відновлено судове провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000023 від 03.01.2023 року, щодо ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просив застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки для цього наявні визначені ст. 177 КПК України ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд відмовити в застосуванні до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики прокурором не доведенні. Просив суд застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_3 повідомила, що змінила місце проживання та через не можливість знаходження її з малолітньою дитиною за місцем проживання, так як її батько зловживає алкогольними напоями. Вона була змушена переїхати за адресою: АДРЕСА_1 . Заперечувала проти застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказала, що тепер буде з`являтись до суду. Просила суд, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому за письмовим клопотанням прокурора, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому суд враховує, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, ризик повторення чи продовження ним протиправної поведінки.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєні злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання до восьми років позбавлення волі, раніше не судима.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

На думку суду, окрім констатації, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, прокурором не наведені жодні доводи, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, менш суворого, ніж тримання під вартою, який обмежує у свободі ОСОБА_3 , остання буде ухилятись від слідства та суду.

Окрім цього, при розгляді даного клопотання суд враховує правову позицію, викладену у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, оскільки прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), суд, враховуючи дані про особу обвинуваченої, зокрема те, що вона має постійне місце проживання, раніше не судима, має на утримані малолітню дитину, є матірю-одиначкою, особа молодого віку, що значним чином вплинуло на її поведінку, вважає, що вагомих підстав для застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим необхідно застосувати до обвинуваченої більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений в клопотанні.

За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям обвинуваченого на вимогу суду можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Керуючись ст. 177, 183, 194, 318, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000023 відносно ОСОБА_3 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, з перебуванням останнього за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 06 червня 2023 включно.

Заборонити обвинуваченій ОСОБА_3 залишати місце своєї проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, у нічний час доби, а саме: з 20-00 до 09-00 години наступного дня.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця проживання та реєстрації.

Роз`яснити ОСОБА_3 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань

Виконання ухвали в частині застосування запобіжного заходу покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_3

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дніпровську окружну прокуратуру м.Києва.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику та направити для виконання до УП НП за місцем реєстрації та проживання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1