Справа № 466/5530/22
Провадження № 1-в/466/273/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК №30 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції спільне клопотання начальника установи Личаківської виправної колонії №30 та Голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пишківці Бучацького району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого

в с т а н о в и в:

07.05.2020 року ОСОБА_5 засуджено Бучацьким районним судом Тернопільської області за ст. 289 ч.2 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок відбуття терміну покарання: 23.11.2019, кінець терміну покарання: 23.01.2025 року.

29 липня 2022 року адміністрація Личаківської виправної колонії (№30) у Львівській області та Голова спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись в суд з клопотанням про заміну ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання у виді обмеження волі відповідно до вимог ст. 82 КК України, як такому, що відбув 1/2 строку покарання, встановлений порядок відбування покарання не порушував, два рази заохочувався адміністрацією, а тому державна установа «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережна комісія при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради клопочуть про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання у виді обмеження волі відповідно до вимог ст. 82 КК України, як такому, що став на шлях виправлення.

В судовому засіданні представник ЛВК № 30 ОСОБА_4 клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та пояснив, що зробив висновки із свого минулого та більше не стане на шлях вчинення злочинів.

Перевіривши представлені матеріли, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 ч. 3 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: перебуваючи під вартою в УВП №26 з 26.11.2019р. порушень вимог режиму утримання не допускав, адміністрацією УВП №26 не заохочувався.

У Личаківську виправну колонію (№30) засуджений ОСОБА_5 прибув 21.10.2020 року. По прибутті в установу працевлаштований не був, однак приймає активну участь у роботах з благоустрою установи.

За час відбування покарання в установі вимог режиму відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи два рази заохочувався.

Так, судом встановлено, що у засудженого ОСОБА_5 четверта судимість, раніше його було звільнено умовно-достроково, однак він належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин.

Тому наявність у засудженого ОСОБА_5 двох заохочень на думку суду не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Суд вважає, що адміністрація Личаківської ВК № 30 не надала достатніх доказів того, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні спільного клопотання начальника установи Личаківської виправної колонії №30 та голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1