УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Бориспіль клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту в кримінальному провадженні №№000796 від 31.03.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , за згодою прокурора звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в рамках кримінального провадження №000796 від 31.03.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Подане клопотання мотивує тим, що 31.03.2023 до ЧЧ ВП №2 Бориспільського РУП надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , її співмешканець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вільного доступу до будинку викрав належні заявниці ювелірні прикраси, а саме: золоті сережки та золоту обручку.

31.03.2023, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які мають значення для досудового розслідування та в подальшому можуть бути доказами під час судового розгляду, слідчим слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого зафіксовано обстановку на місці події, виявлено та вилучено записку зі столу кімнати №1 житлового будинку, яку поміщено до спеціального пакету №SUD1032423, з підписами слідчого та понятих.

Слідчим ОСОБА_3 , 31.03.2023 винесено постанову про визнання вищевказаного майна речовим доказом. Відповідно до постанови: записку зі столу кімнати №1 - передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У судове засідання слідчий слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 не з`явилась, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином. Разом з тим, подала заяву у якій просила проводити розгляд клопотання без її участі.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність

Слідчий суддя вважає, що доводи зазначені в клопотанні про наявність підстав для накладення арешту є не обґрунтованими та безпідставними.

Так з матеріалів справи вбачається, що слідчим не наведено достатніх підстав та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, на яке той просить накласти арешт.

Будь-яких доказів на підтвердження відомостей про те, що відповідне майно має ознаки, передбачені ст. 98, ст. 170 КПК України слідчому суді не подано.

Також в клопотанні не обґрунтовано та не долучено доказів наявності відношення вказаного майна до зазначеного кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1