УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2019 (справа № 761/35999/19) у кримінальному провадженні № 0000568 від 01.08.2019 за ч.2 ст. 197-1 КК України.

У клопотанні представник заявника зазначає, що у вересні 2019 року прокурор відділу прокуратури Київської області звернувся до суду із клопотанням, у якому просив накласти арешт на майно, зокрема, на земельну ділянку, загальною площею 3,6198 га з кадастровим номером :04:011:0008, що розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області та перебуває у користуванні ТОВ «Роза-Л» на підставі договору оренди.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.09.2019 клопотання прокурора задоволено.

Як підставу скасування арешту адвокат зазначив, що 22.01.2022 ОСОБА_6 , у власності якого знаходилась земельна ділянка з кадастровим номером :04:011:0008, помер. ОСОБА_5 є спадкоємицею за законом на спадкове майно померлого, у тому числі, на вищевказану земельну ділянку. Враховуючи неможливість оформити спадщину на земельну ділянку, оскільки та відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2019 у справі № 761/35999/19 перебуває під арештом, виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з цим клопотанням.

У судове засідання представник власника майна адвокат ОСОБА_4 не з`явилася, у своєму клопотанні просила розгляд здійснювати у її відсутність.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження не відпала.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Згідно з ст. 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.09.2019 (справа № 761/35999/19) задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000568, та накладений арешт, зокрема, на земельну ділянку, загальною площею 3,6198 га з кадастровим номером :04:011:0008, що розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000568 від 01.08.2019, наразі триває.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2019 вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що вказані земельні ділянки є предметом кримінального правопорушення та речовим доказом у кримінальному провадженні №0000568 у розумінні ст.98 КПК, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу.

Крім того, на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що вказана земельна ділянка, відповідає критеріям, визначеними ст. 98 КПК та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Водночас, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, вони не містить належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені у ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2019, якою накладено арешт на вказану земельну ділянку, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні майно на теперішній час не відпала.

При цьому варто наголосити, що відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК обов`язок доведення, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Слідчим суддею вживалися заходи з метою перевірки тверджень представника заявника, однак адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася та не навела переконливих даних щодо того, що арешт накладено необґрунтовано чи необхідність у такому арешті майна на даний час відпала.

За правилами ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При цьому доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії досудового розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність арешту на зазначену земельну ділянку на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник у обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню у ході досудового розслідування.

Враховуючи викладене, на думку слідчого судді, відсутні правові підстави для задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись вимогами ст. 7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту земельної ділянки, загальною площею 3,6198 га з кадастровим номером :04:011:0008, розташованої на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області, у кримінальному провадженні № 0000568 від 01.08.2019 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1