СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1391/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві судове засідання у кримінальному провадженні за № 0002248 від 25.08.2022, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, який здобув неповну середню освіту, не одружений, не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження за № 0002248 від 25.08.2022, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
На даний час судовий розгляд у даному кримінальному проваджені не завершений, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який був обраний обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою від 21.10.2022, спливає 18.12.2022.

Прокурор заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовує тим, що на даний час продовжують існувати такі ризики як переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 будучи неодноразово судимим за вчинення майнових злочинів, востаннє 16.05.2022 був засуджений до покарання у виді арешту строком на 6 місяців, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив. Крім того, у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, до затримання він не працював, відтак, не мав постійного джерела доходів.
Захисник, думку якого підтримав обвинувачений, заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, вказуючи, що наведені прокурором ризики є необґрунтованими. Також він має захворювання, лікування якого в умовах слідчого ізолятора неможливе. Відтак, просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд, з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинувачених, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст. 183 та 331 КПК України, дійшов таких висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ретельно проаналізувавши доводи, наведені прокурором у клопотанні, та сторони захисту, суд дійшов до висновку про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішень про обрання та подальшого продовження запобіжного заходу, а саме такі ризики як: ухилення від суду та не виконання його процесуальних рішень (ризик переховування), оскільки дії, що ставляться ОСОБА_3 у провину носять суспільно небезпечний характер; обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження іншим чином, зокрема, незаконно впливати на потерпілого та свідків, які на даний час ще не допитані судом, а також може вчинити інші злочини (кримінальні правопорушення), враховуючи його попередню поведінку.
Також суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується; дані про особу обвинуваченого, а саме: його вік, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду є лист Філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби» в м. Києві та Київській області про те, що стан здоров`я ОСОБА_3 задовільний, офіційно не працює, те, що він зареєстрований у м. Луганськ, не має постійного місця проживання у м. Києві (проживає в хостелі), неодружений, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності.
За сукупності вище наведених обставин, які не спростовують доводи захисника та обвинуваченого щодо недоцільності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
При цьому, на даному етапі розгляду кримінального провадження відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, в тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, його належну поведінку та попередити вчинення нових злочинів.

Разом з тим, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182, ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, а саме 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52000 (п`ятдесят дві тисячі) грн 00 к., достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
У задоволенні клопотання сторони захисту про відмову в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосування домашнього арешту - відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 06 лютого 2023 року (включно), і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, а саме 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52000 (п`ятдесят дві тисячі) грн 00 к., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п. 1-4 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:
1) прибувати за викликом до суду;
2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками даного кримінального провадження, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на виконання.
Ухвала набирає законної сили негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та проголошено 13.12.2022.

Суддя ОСОБА_1