Справа № 204/4763/23
Провадження № 1-кс/204/1226/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2023 року до суду надійшло клопотання слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000437 від 25.11.2022, за фактом того, що на території Дніпропетровської області група осіб у співпраці з представниками спецслужб РФ вчиняє діяння на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, шляхом збору розвідувальної інформації про об`єкти інфраструктури, дані про дислокацію та передислокацію ЗС України і територіальної оборони України, коригування вогню ворога та надання іншої допомоги представникам іноземної держави в проведенні підривної діяльності проти України. Процесуальне керівництво досудовим розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється відділом нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури. Так, в ході досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження встановлено наступне. 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023 відповідно. Встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом направленим на поширення інформації про розташування Збройних Сил України, усвідомлюючи, що на території України введено режим воєнного стану, що пов`язане зі збройною агресією Російської Федерації проти України, 10.10.2022, о 21 год. 21 хв., використовуючи мобільний телефон «Samsung A23» SM-A235F/DCN, s/n: НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 , та встановлений на ньому Інтернет мессенджер «Telegram», знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи в умовах воєнного стану, поширив, шляхом відправлення користувачу на ім`я « ОСОБА_7 », який використовує абонентський номер оператора мобільного зв`язку «Билайн» (Російська Федерація) НОМЕР_5 , щодо приналежності якого до представників іноземної держави РФ на момент вчинення злочину не був обізнаний, інформацію про розташування військовослужбовців, обслуговуючого персоналу до військової авіації на території Міжнародного аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в смт. Авіаторське Дніпропетровської області, який, у вищезазначений час використовувався в/ч НОМЕР_6 Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на поширення інформації про розташування Збройних Сил України, 11.10.2022, о 18 год. 29 хв., використовуючи мобільний телефон «Samsung A23» SM-A235F/DCN, s/n: НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 , та встановлений на ньому Інтернет мессенджер «Telegram», перебуваючи за вищевказаним місцем свого мешкання, діючи в умовах воєнного стану, поширив, шляхом відправлення користувачу на ім`я « ОСОБА_7 », який використовує абонентський номер оператора мобільного зв`язку «Билайн» (Російська Федерація) НОМЕР_5 , інформацію про розташування двох літаків Су-25 та одного літака МіГ-29 на території Міжнародного аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в смт. Авіаторське Дніпропетровської області, який, у вищезазначений час використовувався в/ч НОМЕР_6 Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на поширення інформації про розташування Збройних Сил України, 12.10.2022, в період з 20 год. 08 хв. по 20 год. 19 хв., використовуючи мобільний телефон «Samsung A23» SM-A235F/DCN, s/n: НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 , та встановлений на ньому Інтернет мессенджер «Telegram», перебуваючи за вищевказаним місцем свого мешкання, діючи в умовах воєнного стану, поширив, шляхом відправлення користувачу на ім`я « ОСОБА_7 », який використовує абонентський номер оператора мобільного зв`язку «Билайн» (Російська Федерація) НОМЕР_5 , з використанням програми «google maps» інформацію, у вигляді зображень карт місцевості, про розташування двох літаків Су-25 та казарм з особовим складом Збройних Сил України на території Міжнародного аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в смт. Авіаторське Дніпропетровської області, який, у вищезазначений час використовувався в/ч НОМЕР_6 Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами. Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на поширення інформації про розташування Збройних Сил України, 03.01.2023, о 17 годині 46 хвилині, використовуючи мобільний телефон «Samsung A23» SM-A235F/DCN, s/n: НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 , та встановлений на ньому Інтернет мессенджер «Telegram», перебуваючи за вищевказаним місцем свого мешкання, діючи в умовах воєнного стану, поширив, шляхом відправлення користувачу на ім`я « ОСОБА_7 », який використовує абонентський номер оператора мобільного зв`язку «Билайн» (Російська Федерація) НОМЕР_5 , інформацію про розташування чотирьох літаків МіГ-29 та обслуговуючого персоналу до них, на території Міжнародного аеропорту «Дніпро» в смт. Авіаторське Дніпропетровської області, який, у вищезазначений час використовувався в/ч НОМЕР_6 Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами. Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , керуючись єдиним злочинним умислом направленим на поширення інформації про розташування Збройних Сил України, в період з 10.10.2022 по 03.01.2023, діючи в умовах воєнного стану, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи свій мобільний пристрій та встановлений на ньому Інтернет мессенджер «Telegram», поширив інформацію про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами. Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 2 ст. 114-2 КК України. Крім того, 17.02.2023, приблизно о 06 годині 30 хвилині, громадянин України ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , отримав повідомлення в Інтернет-месенджері «Telegram», до якого він під`єднаний з використанням особистого абонентського номеру мобільного зв`язку НОМЕР_4 , встановленого у мобільний телефон «Samsung A23» SM-A235F/DCN, s/n: НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , від користувача на ім`я « ОСОБА_7 », який користується абонентським номером мобільного зв`язку «Билайн» НОМЕР_5 , повідомлення в якому останній повідомив, що він є співробітником силового відомства Російської Федерації (досудовим розслідуванням встановлено, що вказана особа є співробітником Головного управління Генерального штабу ЗС Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та запропонував ОСОБА_5 надавати допомогу державі-агресору - РФ, шляхом виконання завдань зі збору інформації в якій зацікавлені її представники, за відповідну фінансову винагороду. На що ОСОБА_5 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом направлений на заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, шляхом надання допомоги представникам іноземної держави РФ у проведенні підривної діяльності проти власної держави, у вищезазначений час та місці, діючи в умовах воєнного стану, з мотивів виправдовування, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, надав свою добровільну згоду на співпрацю з представником держави-агресора РФ. Реалізуючи вищевказаний умисел, ОСОБА_5 того ж дня, в період з 07 годині 06 хвилині по 07 год 22 хв., використовуючи Інтернет-месенджер «Telegram» за абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 , встановлений у мобільний телефон «Samsung A23» SM-A235F/DCN, s/n: НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , надіслав користувачу абонентського номеру мобільного зв`язку НОМЕР_5 , який використовує співробітник Головного управління Генерального штабу Збройних сил Російської Федерації громадянином Російської Федерації ОСОБА_8 (далі представник РФ ОСОБА_8 ), на виконання завдання останнього, інформацію про розташування перед в`їздом до смт. Авіаторське Дніпропетровської області та по обидві сторони дороги перед виїздом до терміналу Міжнародного аеропорту «Дніпро» блок-постів (із зазначенням кількості особового складу військовослужбовців Національної гвардії України, Збройних сил України, їх озброєння), а також надіслав відповідні зображення карт місцевості з використанням програми «google maps». В подальшому, того ж дня, в період з 08 год. 05 хв. по 08 год. 59 хв., використовуючи Інтернет-месенджер «Telegram» за абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 , встановлений у мобільний телефон «Samsung A23» SM-A235F/DCN, s/n: НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , надіслав користувачу абонентського номеру мобільного зв`язку НОМЕР_5 , який використовує представник РФ ОСОБА_8 , на виконання завдання останнього, інформацію про розташування в робочому кар`єрі по АДРЕСА_2 казарм з особовим складом військовослужбовців Збройних сил України із можливістю їх ідентифікації на місцевості, а також надіслав відповідні зображення карт місцевості з використанням програми «google maps» (із зазначенням географічних координат: 48.371550.35.070483, 48.367379.35.102674, НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ), з можливістю їх ідентифікації на місцевості. Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, що виразилось у наданні представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 2 ст. 111 КК України. Таким чином, у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, уродженець м. Дніпропетровськ, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий. Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 114-2 КК України підтверджується: протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 18.02.2023; протоколом обшуку від 30.03.2023; іншими матеріалами кримінального провадження. Відповідно до ч. 6 ст. 176, ст.183 КПК України, тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є винятковим та вбачається єдино можливим запобіжним заходом, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів проти основ національної безпеки, вчинених під час дії воєнного стану в Україні. Таким чином, сторона обвинувачення, повідомивши ОСОБА_5 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчинення інкримінованого або вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний, одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України. А саме, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбаченого п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому ОСОБА_5 підозрюється. Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_5 може змінити місце фактичного мешкання, виїхати за межі території України, на тимчасово окуповану територію України, та переховуватися від органів досудового слідства та суду. Крім того, інкриміновані ОСОБА_5 злочини, вчинені останнім під час дії воєнного стану в Україні на користь держави-агресора Російської Федерації. Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких ОСОБА_5 підозрюється, обґрунтовується фактом того, що ОСОБА_5 має стійкі ідеологічні погляди (що підтверджується особистим листуванням підозрюваного) та на теперішній час збройні сили Російської Федерації продовжують ведення агресивної війни проти України, у зв`язку з чим наявні обґрунтовані підстави вважати, що він, знаходячись на свободі, може надавати сприяння в ведення агресивної війни проти України, шляхом надання представникам збройних сил та спецслужб Російської Федерації координат розташування підрозділів та техніки ЗС України, об`єктів критичної інфраструктури, а також продовжити надавати представнику держави агресору. У зв`язку з викладеним, до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи вагомість наявних доказів, тяжкість злочинів та суворість покарання, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також враховуючи, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримала дане клопотання, просила його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні, зазначивши що жоден більш з м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти ризикам.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати інший більш м`який.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати підозрюваному домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 111 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також продовжити вчиняти дане кримінальне правопорушення. У судовому засіданні наявність всіх зазначених ризиків була повністю підтверджена.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, при розгляді даного клопотання суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику переховування.

У судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, встановленим у судовому засіданні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити нове кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки враховуючи вищевикладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого.

Так, відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 111 КК України, суд в даному випадку вважає за доцільне не визначати розміру застави.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 111 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 28 травня 2023 року, без визначення застави.

Ухвалу направити до СВ СБ України в Дніпропетровській області - для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1