У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/2562/22

Провадження № 1-кс/210/298/23

"10" лютого 2023 р. слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000460 від 15.06.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст. 358 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на те, що Відділенням поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460 від 15.06.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ознаками ч.1,2 ст.255, ч. 4 ст. 190, ч. 3,4 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво у даному провадженні здійснюється першим відділом процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури.

Відповідно до постанови начальника слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області до складу слідчої групи включені слідчі слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області.

Досудовим розслідуванням установлено, що громадяни України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , зорганізувались у стійке ієрархічне об`єднання, стійкість якого базувалась на матеріальній зацікавленості учасників у скоєнні злочинів, координації дій учасників групи її організатором, розподілом ролей між її учасниками, діяльність якого була направлена на досягнення спільного, відомого усім учасникам злочинної організації плану, спрямованого на вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень у складі злочинної організації, учасники якої одночасно, виконуючи відведену кожному роль, в період з 2021 року незаконно придбали право на майно шляхом обману в особливо великих розмірах.

Таким чином, учасники злочинної організації незаконно заволоділи об`єктами нерухомого майна за наступними адресами:

- АДРЕСА_1 , загальною площею 45,7 кв.м та вартістю не менше ніж 510000,00 грн.;

- АДРЕСА_2 , загальною площею 75,7 кв.м та вартістю не менше ніж 932571,01 грн.;

- АДРЕСА_3 , загальною площею 44,1 кв.м та вартістю не менше ніж 579800,00 грн.;

- АДРЕСА_4 , загальною площею 56,8 кв.м та вартістю не менше ніж 924946,84 грн.

Крім того, в ході досудового розслідування за результатами проведених слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що фігуранти причетні до заволодіння шахрайським шляхом іншими об`єктами нерухомого майна, у тому числі й квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 55,3 кв.м та вартістю не менше ніж 525 000 грн.

Під час досудового розслідування встановлено, що квартира АДРЕСА_6 перебувала у власності ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на підставі: - свідоцтва про право власності на квартиру від 12.04.1993 та - спадщина від померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_14 (свідоцтво про спадщину за законом від 18.07.1997, зареєстроване у реєстрі за №1-3989, посвідчене завідуючою П`ятої дніпропетровською державною нотаріальною конторою ОСОБА_15 ).

04.11.2021 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1808, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_16 , право власності на квартиру АДРЕСА_6 набуває громадянка рф ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чоловік якої громадянин рф ОСОБА_18 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (син померлого спадкодавця ОСОБА_13 ) .

Згідно вилученої 09.01.2023 у приватного нотаріуса ОСОБА_16 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17.11.2022 спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_13 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину від 04.11.2021 отримував ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , діючий за дорученням нібито ОСОБА_17 (довіреність від 16.07.2021, зареєстровано в реєстрі за №991, посвідчено приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_20

ОСОБА_19 вступив у відкриту ще 27.01.2020 спадкову справу за заявою ОСОБА_17 в якості довіреної особи від імені останньої лише у липні 2021 року. Крім цього, в спадковій справі перебувають лише дублікати правовстановлюючих документів на вказану квартиру: дублікат свідоцтва про право власності на майно від 12.04.1993 та дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.07.1997, який отриманий з Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області ОСОБА_19 , діючим нібито від імені ОСОБА_21 (довіреність від 07.07.2021, за реєстровим № 889, посвідчено приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_20 ).

Після чого, 10.11.2021 між продавцем - ОСОБА_17 , від імені якої на підставі вище вказаної довіреності від 16.07.2021, діє ОСОБА_19 і покупцем ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , укладається договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6 , який посвідчено приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_16 та зареєстровано в реєстрі за №1870.

Під час досудового розслідування допитана потерпіла ОСОБА_17 надала наступні свідчення, що приблизно у березні 2018 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , переїхали жити до матері останнього, яка потребувала постійного догляду за станом здоров`я та віком ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місце мешкання останньої: АДРЕСА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_23 померла, а ІНФОРМАЦІЯ_11 від серцевої недостатності за місцем мешкання помер чоловік ОСОБА_24 .

Приблизно у березні 2020 року з метою відкриття спадщини ОСОБА_17 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_16 , яка здійснює свою професійну діяльність за адресою: АДРЕСА_7 , і сплатила послуги нотаріуса на відкриття спадкової справи. Після відкриття спадкової справи приватний нотаріус ОСОБА_16 запросила у ОСОБА_17 документи, які підтверджують її право на спадщину: свідоцтво про право власності на квартиру, свідоцтво про народження ОСОБА_18 , свідоцтво про смерть ОСОБА_18 та ОСОБА_13 , пенсійне посвідчення ОСОБА_13 , свідоцтво про шлюб її з ОСОБА_18 , які вона надала приблизно через півроку. Після чого приватний нотаріус ОСОБА_16 повідомила ОСОБА_17 , що запитає ще якісь документи. В останнє у приватного нотаріуса ОСОБА_16 вона була приблизно в листопаді 2021 року, коли нотаріус повідомила про необхідність ОСОБА_17 отримати паспорт у консульстві, який остання втратила, та отримати ідентифікаційний номер в Україні.

28.01.2022 ОСОБА_17 дізналася, що згідно договору купівлі-продажу від 10.11.2021 квартира АДРЕСА_6 продана продавцем ОСОБА_19 , який діяв за нібито її довіренням, та покупцю ОСОБА_22 .

Також ОСОБА_17 зазначила, що ніяких документів щодо продажу квартири АДРЕСА_6 не підписувала та довіреностей на зазначені дії нікому не надавала.

Таким чином, вищевикладене свідчить, про те, що квартира АДРЕСА_6 , яка належить на праві спадщини ОСОБА_17 , перейшла у власність ОСОБА_22 на підставі документів, що не відповідають дійсності, що свідчить про шахрайський спосіб набуття права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна, що належить ОСОБА_17 , спричинивши останній шкоду у великих розмірах.

Причетність до вчинення кримінального правопорушення щодо шахрайського набуття права власності на кв. АДРЕСА_6 з використанням підроблених офіційних документів, учасників злочинної організації під керівництвом ОСОБА_4 , підтверджується сукупністю зібраних доказів за результатами проведених слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій: протоколами розсекречування негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами оглядів вилученої під час обшуків у підозрюваних документації, протоколами тимчасового доступу до речей і документів.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_5 , належить на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу від 10.11.2021, зареєстрованого за №1870, ОСОБА_22 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 .

Таким чином, орган досудового розслідування має достатні підстави вважати, що вчинено особливо тяжкий злочин, тобто шахрайство - заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою вчинене у великих розмірах, злочинною організацією, за ознаками підроблення офіційного документа, який посвідчується нотаріусом, з метою використання його іншою особою, вчинене злочинною організацією, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, з конфіскацією майна.

Так, об`єкт нерухомого майна, квартира АДРЕСА_6 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки дане нерухоме майно є об`єктом кримінально-протиправних дій.

У разі незастосування заходу забезпечення кримінального провадження-арешт майна, квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , яка є безпосереднім об`єктом кримінально-протиправних дій, є розумні підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене, або передане в оренду чи користування третім особам.

Таким чином, арешт на майно необхідно накласти з метою, передбаченою п.1 ч.1 ст.170 КПК України, а саме: забезпечення збереження речового доказу.

Слідчий в судовому засіданні присутній не був, надав письмове клопотання зазначивши, що просить проводити розгляд клопотання про арешт майна без його участі, просив клопотання задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини 1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Судом встановлено, що Відділенням поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000460 від 15.06.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ознаками ч.1,2 ст.255, ч. 4 ст. 190, ч. 3,4 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво у даному провадженні здійснюється першим відділом процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури.

Відповідно до постанови начальника слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області до складу слідчої групи включені слідчі слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_5 , належить на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу від 10.11.2021, зареєстрованого за №1870, ОСОБА_22 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 .

Так, об`єкт нерухомого майна, квартира АДРЕСА_6 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки дане нерухоме майно є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст. 255, ч.3, 4 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Відповідно санкції ч.1 ст. 255 КК України, у разі визнання особи винною їй може бути призначене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Крім того, відповідно санкції ч.4 ст. 190 КК України, у разі визнання особи винною їй може бути призначене покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання щодо арешту майна слідчий суддя повинен враховувати сукупність чинників та факторів, серед яких, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні, досягнення дієвості кримінального провадження, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000460 від 15.06.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст. 358 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000460 від 15.06.2021, за ч.1,2 ст.255, ч.4 ст.190, ч.3,4 ст. 358 КК України, на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 55,3 кв.м, яка на праві власності відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно належить ОСОБА_22 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

Заборонити власнику квартири ОСОБА_22 або будь яким іншим особам, відчуження, користування та розпорядження вказаним об`єктом нерухомого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1