УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2023 Справа №607/18698/22

номер провадження 1-кп/607/846/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду у м.Тернополі, в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000610 від 02 травня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою. Мотивує його тим, що ризики які стали підставою для обрання до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується. Зокрема, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Захисники ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заперечили щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, визначені ст. 177 КПК України прокурором не доведені. Просять, із врахуванням характеризуючих даних обвинуваченого, який тривалий час знаходиться під вартою, має сім`ю, малолітню дитину, змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою, виходячи із наступного.

Відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2022 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Продовжений строк вказаного запобіжного заходу закінчується 01 лютого 2023 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.

Отже, вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює та враховує:

- тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим в злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується;

- в ході досудового розслідування обвинувачений, був оголошений у розшук, оскільки не з`явився на виклики до слідчого судді та був відсутній по місцю проживання, а тому є підстави вважати, що в разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, існує ризик того, що він може умисно ухилятись від суду, не виконувати його процесуальні рішення,

- обвинувачений під час дії обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, знову вчинив умисний корисливий злочин - крадіжку в умовах воєнного стану;

- розмір не відшкодованої майнової шкоди, у завданні якої підозрюється обвинувачений;

- дані, що характеризують його особу, зокрема відсутність у нього законного джерела доходу, репутацію обвинуваченого, який раніше судимий за умисні корисливі злочини, і знову, він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів проти власності.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім цього, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії судового розгляду не встановлено.

Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, шляхом схиляння до дачі ними у суді завідомо неправдивих показань або відмови від дачі показань, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб (потерпілих), незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на строк, що не перевищує 60 днів.

У зв`язку із цим, суд вважає, що клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній арешт до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 314-1, 315 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23 годин 59 хвилин 30 березня 2023 року.

Копію даної ухвали направити в Державну установу «Чортківська установа виконання покарань №26» для відому та виконання в частині дії запобіжного заходу.

Відкласти підготовче судове засідання на 10:00 год. 17 лютого 2023 року, викликавши учасників кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч. 1 ст. 392 КПК України. Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині вирішення продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Головуючий суддяОСОБА_1