ВИРОК
Іменем України

03.11.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000362 від 21.02.2020 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, громадянки України, українки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

20.02.2020 о 19:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у тролейбусі №25, котрий курсував від вул. Шота Руставелі до вул. Стрийської у м.Львові, поблизу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що її дії не були поміченими для інших осіб, витягнувши із правої зовнішньої кишені куртки мобільний телефон марки «iPhone XR» ІМЕІ: НОМЕР_1 , який перебував у користуванні неповнолітнього ОСОБА_5 та в подальшому залишила салон вищевказаного тролейбусу.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнала повністю, вказала, що щиро розкаюється у скоєному. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини нею не оспорюються, викладені обставини в обвинувальному акті відповідають подіям кримінального правопорушення, що їй інкримінується.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого їй кримінального проступку підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії кримінального проступку, ступеня негативних наслідків, дані про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченою своєї вини, щире каяття.

Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Отже, з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Суд вважає вірною і доведеною кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно зі статтями 50 , 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, є покарання у вигляді штрафу у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, підстави для призначення більш суворих видів покарання судом не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити особистий надмірний тягар для особи та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

При цьому, суд враховує те, що Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, які в даному випадку, посилюють кримінальну відповідальність обвинуваченого.
Враховуючи, що санкцією ч.1 ст.185 КК України, в редакції Закону № 2617- VIII посилена відповідальність обвинувачених щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 01.07.2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст.185 КК України в редакції закону, який діяв до 01.07.2020 року (щодо штрафу), як такого, що поліпшує становище обвинувачених.
Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374 , 382 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Львова, громадянку України, українку, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази:
мобільний телефон марки «iPhone XR» з ІМЕІ: НОМЕР_1 у корпусі білого кольору та силіконовий чохол білого кольору, котрий знаходиться на даному мобільному телефоні повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1