Справа № 175/4524/21
Провадження № 1-кп/175/176/21
Ухвала

Іменем України

22 листопада 2022 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

а також неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 і його законного представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000484 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Леб`яже Зачепилівського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

встановив:

У судовому засіданні 19.05.2022 року прокурор ОСОБА_8 заявив письмове клопотання від 19.05.2022 року про визнання висновку експерта № 10.1/005 від 22.01.2022 року недопустимим доказом. Клопотання, з посиланням на практику Верховного Суду, обґрунтовує тим, що під час проведення зазначеної експертизи захисником було порушено принцип змагальності сторін кримінального провадження, оскільки прокурору про факт проведення вказаного експертного дослідження стало відомо лише під час судового засідання 09.05.2022 року, що не дозволило прокурору поставити перед експертом відповідні питання, скорегувати питання захисника за умови, що у кримінальному провадженні проводилася аналогічна експертиза. Також захисник не відкрив стороні обвинувачення й заяву про проведення на договірних умовах авто технічної експертизи з дослідження обставин механізму ДТП від 11.01.2022 року. яка у даному випадку є обов`язковим і необхідним додатком, оскільки містить у собі вихідні дані, які мають використовуватися експертом при проведенні експертного дослідження та інші обов`язкові дані, та договір, на підставі якого таке дослідження проводилося та який містить важливі обставини, що впливають на проведення експертизи. Крім того, вважає, що зазначений висновок експерта, який є додатковим матеріалом, відкрито прокурору з порушенням вимог ч.11 ст.290 КПК України.

У даному судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав зазначене клопотання та просив визнати недопустимим доказом висновок експерта № 10.1/005 від 22.01.2022 року з викладених у клопотанні підстав.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора через його необґрунтованість з наведених у своєму письмовому запереченні, наданому суду 25.10.2022 року, в якому, з посиланням на інші рішення Верховного Суду, просив залишити клопотання без задоволення, вважаючи, що долучений ним висновок є допустимим доказом, отриманим у відповідності до вимог діючого КПК України.

Вислухавши думку потерпілого та його законного представника, думку обвинуваченого, які підтримали позицію захисника ОСОБА_4 , обсудивши клопотання у нарадчій кімнаті, суд дійшов до наступного висновку.

У ч.1 ст.86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Частина 2 цієї статті передбачає, що недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Стаття 87 КПК України містить перелік підстав для визнання доказу недопустимим.
Відповідно до ч.3 ст.89 КПК України сторони кримінального провадження… мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

За приписом частини першої цієї статті суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Частина 2 статті 89 КПК України передбачає, що у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду, суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Виходячи з цих вимог закону і обґрунтування клопотання прокурора ОСОБА_9 , суд не вбачає правових підстав для визнання на підставі ч.2 ст.89 КПК України очевидно недопустимим доказом висновок експерта № 10.1/005 від 22.01.2022 року, та вважає необхідним дослідити цей висновок у загальному порядку, вирішивши питання його допустимості як доказу відповідно до ч.1 ст.89 КПК України під час ухвалення вироку.

Керуючись ст.ст.86,87,89,350,369 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання прокурора ОСОБА_8 від 19.05.2022 року про визнання висновку експерта № 10.1/005 від 22.01.2022 року недопустимим доказом і не досліджувати його у судовому засіданні - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1