Номер провадження: 11-кп/813/679/23
Справа № 521/4656/22, 1-кп/521/1132/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2022 року.

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою продовжено строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на 60 днів до 14.02.2023.

Встановлені судом обставини.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, неодружений, не має постійного місця роботи/навчання та підтверджених джерел існування, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності. Крім того, 29.09.2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси скерований обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001919 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Вказані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, характеру інкримінованого злочину, свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому жоден більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується із прийнятим судовим рішенням з огляду на те, що йому не було відомо про наявність клопотання про продовження строку запобіжного заходу, йому не було надано можливість захищати себе в суді. Вважає доводи прокурора про необхідність продовження строку запобіжного заходу безпідставними та необґрунтованими.

Позиції сторін апеляційного провадження.

Обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, будь-яких клопотань про їхню обов`язкову участь в апеляційному розгляді, від них не надходило.

Відповідно до вимог ст.422-1 КПК України участь сторін кримінального провадження при розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, не є обов`язковою, що не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст.422-1 КПК передбачено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Засадами ст.331 КПК України регламентовано порядок розгляду питання про доцільність продовження запобіжного заходу.

Згідно з п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З матеріалів провадження убачається, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.10.2022 року щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 дні, ухвала припиняє свою дію 18 грудня 2022 року.

16.12.2022 судом розглянуто клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ..

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Судом установлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні нетяжкого злочину, неодружений, не має постійного місця роботи/навчання та підтверджених джерел існування, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності. Крім того, 29.09.2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси скерований обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001919 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Указані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, характеру інкримінованого злочину свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Отже, метою продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення ризиків: переховування від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

На наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, вказує те, що злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_7 , передбачає покарання, яке стосується ізоляції від суспільства на певний строк, отже з метою уникнення кримінальної відповідальності останній може переховуватися від суду.

Наявність у провадження свідків може свідчити, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_7 матиме можливість незаконно впливати на даних осіб та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, обставини, за яких вчинено злочин, та схильність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчиненні інших злочинів проти власності, вказують на його негативну репутацію, що свідчить про наявність ризику того, що він може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення, перебуваючи в суспільстві, тобто існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням усіх обставин в їх сукупності, суд першої інстанції визнав необхідним продовжити ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід, не може запобігти доведеним ризикам і забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та вказане в повній мірі відповідає меті такого запобіжного заходу та меті позбавлення особи свободи, як можливому законному випадку порушення такого права, передбаченому абз. с) ст.5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Підстав, що перешкоджають обранню запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, судом не встановлено.

Перевіривши мотиви прийнятого судового рішення, апеляційний суд установив, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, що можуть перешкодити завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Суд першої інстанції врахував всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, не встановив обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які перешкоджали б застосуванню та продовженню запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .

Наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, наявність ризиків, зазначених у ч.1 ст.177 КПК України, існуюча практика Європейського Суду з прав людини якою визначено, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти загальносуспільних прав та інтересів, усталена позиція Верховного Суду, а також мета забезпечення належної поведінки обвинуваченого.

Доводи апелянта, за яких він не погоджується з прийнятим судом рішенням, не аргументовані жодними мотивами про неправильність висновків суду або невідповідність прийнятого рішення засадам кримінального процесуального закону.

Як убачається з матеріалів справи, участь ОСОБА_7 в судовому засіданні в режимі відеоконференції не була забезпечена через відсутність електроенергії в суді в умовах воєнного стану і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, але інтереси обвинуваченого представляв захисник ОСОБА_8 , що жодним чином не свідчить про порушення прав обвинуваченого та неможливість розгляду клопотання прокурора за відсутності обвинуваченого.

Матеріалами справи підтверджено, що на адресу ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для вручення обвинуваченому ОСОБА_7 було направлено копію клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що не свідчить про доведеність обставин необізнаності обвинуваченого зі змістом даного клопотання. Про це також свідчать і доводи обвинуваченого, за яких він прямо вказує, що вважає клопотання прокурора необґрунтованим та безпідставним, а тому апелянту було відомо зміст та мотиви зазначеного процесуального документу.

Вказуючи про те, що клопотання сторони обвинувачення про продовження строку запобіжного заходу є необґрунтованим та невмотивованим, апелянт не наводить жодних мотивів на підтвердження власних доводів та жодним чином не спростовує як встановлені стороною обвинувачення обставини, так і мотиви прийнятого судового рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є вмотивованою і обґрунтованою, постановленою у відповідності до вимог закону й на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, в апеляційній скарзі не зазначено доказів про те, що в ході кримінального провадження змінилися підстави застосування чи обставини, що були враховані при обранні запобіжного заходу.

З огляду на викладене вище, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 належить залишити без задоволення.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.405, 407, 409, 422-1 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до 14.02.2023 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Звернути увагу суду на те, що відповідно до вимог ст.28, 318 КПК України кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4