Дата документу 27.02.2023 Справа № 335/7451/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 335/7451/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/106/23 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

представника ТОВ «ЕКСТРА ЛІНК» адвоката ОСОБА_6 ,

розглянула 27 лютого 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001449 від 12.11.2022, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідча СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001449 від 12.11.2022, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ ВП № 1 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001449, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.11.2022, під час слідчих заходів, виявлено, що на території Вознесенівського району м. Запоріжжя, а саме за адресами: АДРЕСА_1 , невстановлені особи здійснюють незаконну господарську діяльність у сфері грального бізнесу, що виражається у функціонуванні грального закладу, де здійснюється обмежений доступ громадян до приміщення грального закладу та гральних автоматів, розмінюються гравцям гроші, а також здійснюється видача грошових виграшів переможцям азартних ігор, забезпечуючи своїми діями умови для грального бізнесу, виконуючи тим самим діяльність по наданню можливості доступу до азартних ігор на гральних автоматах (ЄО №№ 21925, 21926, від 12.11.2022).

В ході проведення досудового розслідування 12.11.2022 року з 20 години 00 хвилини по 20 годину 06 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено невідкладну слідчу дію - огляд місця події. В ході огляду встановлено, що за вищевказаною адресою знаходиться приміщення грального закладу, в якому на момент огляду знаходились гральні автомати та відвідувачі даного закладу. В ході огляду було виявлено та вилучено майно.

Посилаючись на те, що вилучене в ході огляду майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки має доказове значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню у ході досудового розслідування, у зв`язку із чим необхідно забезпечити їх збереження для подальшого використання як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та проведення слідчих та інших процесуальних дій, слідча просила накласти арешт на вилучене майно.

Ухвалою слідчого суддіОрджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року частково задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001449 від 12.11.2022, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

Накладено арешт на майно, вилучене 12.11.2022 в ході огляду за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- системний блок сірого кольору серійний номер VPIE 871388 (INW № 597706) з наліпкою штрих-кодом 01016627;

- системний блок сірого кольору XSYQW-84JBK-W6РS-К7QWB-В8СF4 з наліпкою штрих-кодом 01005932;

- системний блок сірого кольору без будь-яких позначень;

- системний блок чорного кольору 740НDD DЕLL з наліпкою штрих-кодом 01013323;

- системний блок DELL INC (з написом CHRVN, V: 115/230) з наліпкою штрих-кодом 01013682;

- системний блок сірого кольору Fujitsu Siemens соmputers (VK 7V 029781) з наліпкою штрих-кодом 01013167;

- системний блок чорного кольору LENOVO 8215-СТО з наліпкою штрих-кодом 01013512;

- системний блок сірого кольору Fujitsu Siemens соmputers (VBBD 016299) з наліпкою штрих-кодом 01013312;

- системний блок чорного кольору DELL з наліпкою штрих-кодом 01013331;

- системний блок сірого кольору Fujitsu Siemens соmputers (VК5V039486);

- системний блок чорного кольору LENOVO з наліпкою штрих-кодом 01004006;

- системний блок сірого кольору без серійного номеру з наліпкою штрих-кодом 01016189;

- системний блок сірого кольору Fujitsu Siemens соmputers (VК5V037225) з наліпкою штрих-кодом 01005912;

- системний блок DELL з наліпкою штрих-кодом 01013601;

- монітор DELL серійний номер 1708FРТ з наліпкою штрих-кодом 00008533;

- монітор DELL серійний номер РІ70SТ з наліпкою штрих-кодом 00014036;

- монітор DELL без серійного номеру, штрих-код відсутній, з наліпкою з № 27;

- монітор SAMSUNG (LS17VІАLКSВ/ЕРS) з наліпкою штрих-кодом 00012590;

- монітор Е12D №5825107 (ОFТІS0011) з наліпкою штрих-кодом 00016341;

- монітор АСЕR (В246НL) з наліпкою штрих-кодом 00018622;

- монітор АСЕR (8246NL) з наліпкою штрих-кодом 00018623;

- монітор АСЕR (В246НL) з наліпкою штрих-кодом 00016611;

- монітор АСЕR (В246НL) з наліпкою штрих-кодом 00016612;

- монітор NР (ТХ77070-2607) з наліпкою штрих-кодом 00014931;

- монітор DELL без серійного номеру з наліпкою штрих-кодом 00008807;

- монітор Е12D з наліпкою штрих-кодом 00018004;

- монітор Fujitsu Siemens соmputers без серійного номеру з наліпкою штрих-кодом 00007346;

- монітор Е12D з наліпкою штрих-кодом 00013474;

- клавіатури у кількості 15 одиниць;

- миші до комп`ютеру у кількості 15 одиниць;

- системний блок чорного кольору серійний номер YК 68076257 з наліпкою штрих-кодом 01016033;

- монітор чорного кольору 3419-NВ2 з наліпкою штрих-кодом 00007891;

- блок (шнур) живлення.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна частково, слідчий суддя прийшов до висновку, що слід накласти арешт на майно, а саме: системні блоки, монітори, клавіатури, миші до комп`ютеру, блок живлення, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому слідчий суддя врахував і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Разом з цим, в клопотанні слідчого не було наведено достатніх і переконливих доказів, що вилучене під час огляду майно, а саме барні стільці, офісні стільці, тумби приставні мають доказове значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню у ході досудового розслідування та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою слідчого судді вважає її незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування доводів зазначає, що слідчий суддя формально розглянув клопотання та його задовольнив, при цьому не врахував, що до клопотання не додано переконливих відомостей про необхідність накладення арешту. Вилучене в ході огляду майно не має жодних ознак речових доказів, слідчим не було обґрунтовано жодного ризику заявленого в клопотанні та не наведено реальну можливість їх настання.

Власник арештованого майна володіє та розпоряджається своїм майном у спосіб передбачений законом, при цьому накладання арешту вкрай негативно впливає на роботу ТОВ «ЕКСТРА ЛІНК». Будь-яка правова підстава для арешту майна на сьогоднішній день взагалі відсутня, вказане майно неможливо використати як речовин доказ у будь-якому кримінальному провадженні, по кримінальному провадженню жодній особі не повідомлено про підозру, розмір будь-якої шкоди відсутній, заявлений арешт є абсолютно нерозумним та не співмірним, а наслідки для арешту майна є протиправним втручанням у непорушне право приватної власності.

Також зазначає, копія повного тексту ухвали слідчого судді була отримана ним 21.12.2022 року, апеляційна скарга була подана 23.12.2022 року, а тому вважає строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Позиції учасників судового провадження.

Представник власника майна підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор, будучи належним чином повідомленим про час і дату судового засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення; якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Враховуючи вищевказане положення, а також те, що копію ухвали слідчого судді власник майна отримав 15.12.2022 року, апеляційна скарга була подана ним 16.12.2022 року, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг. Ухвала слідчого судді оскаржується тільки в частині накладення арешту на вилучене майно, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, перевіряється апеляційним судом лише в цій частині.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2, ч.3 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характер щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У вищевказаному клопотанні прокурора про накладення арешту на майно, відповідно до вимог ст.171 КПК України, зазначені: підстава і мета, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, вид майна, що належить арештувати, до клопотання додані документи та інші матеріали, якими обґрунтовані доводи клопотання.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні прокурора, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та інші обставини кримінального провадження.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, в провадженні відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001449 від 12.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 12.11.2022, під час слідчих заходів, виявлено, що на території Вознесенівського району м. Запоріжжя, а саме за адресами: АДРЕСА_1 , невстановлені особи здійснюють незаконну господарську діяльність у сфері грального бізнесу, що виражається у функціонуванні грального закладу, де здійснюється обмежений доступ громадян до приміщення грального закладу та гральних автоматів, розмінюються гравцям гроші, а також здійснюється видача грошових виграшів переможцям азартних ігор, забезпечуючи своїми діями умови для грального бізнесу, виконуючи тим самим діяльність по наданню можливості доступу до азартних ігор на гральних автоматах.

В ході проведення досудового розслідування 12.11.2022 року з 20 години 00 хвилини по 20 годину 06 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено невідкладну слідчу дію - огляд місця події. В ході огляду встановлено, що за вищевказаною адресою знаходиться приміщення грального закладу, в якому на момент огляду знаходились гральні автомати та відвідувачі даного закладу. В ході огляду було виявлено та вилучено майно.

Посилаючись на те, що вилучене в ході огляду майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки має доказове значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню у ході досудового розслідування, у зв`язку із чим необхідно забезпечити їх збереження для подальшого використання як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та проведення слідчих дій, слідчий просив накласти арешт на майно.

Отже, метою для накладення арешту на вилучено майно слідчий зазначав саме збереження речових доказів.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що існує ризик знищення, відчуження, пошкодження, приховання майна, що підлягає арешту.

При цьому, задовольняючи клопотання слідчого, послався на те, що вилучене під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, може містити на собі відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності мети накладення арешту, як вимагають положення ч.2 ст.170 КПК України не заслуговують на увагу. Мета кримінального провадження у вигляді дієвості кримінального провадження досягається шляхом проведення слідчих дій. При цьому, метою заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна визначено у ст.ст.131, 170 КПК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді арешт на зазначене в ухвалі майно накладений на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, слід зауважити, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зазначені матеріали досудового розслідування дають підстави вважати, що вилучене під час огляду місця події майно, має суттєве значення для встановлення важливих обставин, містить на собі сліди кримінального правопорушення та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто має значення речового доказу, відповідно до ст.98 КПК України.

Враховуючи те, що досудове розслідування розпочато за ч.1 ст.203-2 КК України, та у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучене під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме комп`ютерна техніка, містить на собі сліди злочину, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст.98 КПК України, а саме є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому для забезпечення кримінального провадження та виконання завдань у запобіганні можливості пошкодити, знищити, відчужити вказане майно, проведення експертних досліджень необхідних для встановлення істини по справі або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя на законних підставах прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.

Не накладення арешту на зазначене майно, з урахуванням його специфіки, може призвести до можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, що унеможливить проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Наведені обставини беззаперечно обґрунтовують мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а саме визначену п.1 ч.2 ст.170 КПК України, як збереження речового доказу.

Судова колегія погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України, та слідчий суддя накладав арешт на майно за наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про недодержання слідчим вимог ст.170 КПК України, та відсутність у суду правових підстав для накладення арешту колегія суддів вважає безпідставними.

Апеляційна інстанція також не погоджується з твердженнями адвоката про те, що арешт не може бути накладено на майно, власником якого є ТОВ «ЕКСТРА ЛІНК» через те, що у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, оскільки арешт на майно, яке визнано речовим доказом може бути накладено не лише на майно, яке належить виключно учасникам кримінального провадження, а на майно, яке належить будь-якій фізичній або юридичній особі, що відповідає вимогам ч.3 ст.170 КПК України.

При цьому, арешт майна з підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Посилання апелянта на те, що вилучення комп`ютерної техніки вкрай негативно впливає на роботу товариства, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цих обставин апеляційному суду надано не було.

Натомість, предмет розслідування у даному кримінальному провадженні з урахуванням зафіксованих при обшуку обставин, переконує судову колегію у протилежному.

Таким чином, обставини провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

В даному провадженні дотриманий принцип співмірності застосованого заходу забезпечення кримінального провадження та прав власника майна.

Крім того, у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст.28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст.174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити представнику власника майна адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001449 від 12.11.2022, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4