Справа № 199/985/23
Провадження (1-кп/199/277/23)
ВИРОК

іменем України

09.02.2023 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0000070 відносно:

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2023 року працівники правоохоронного органу було помічено автомобіль марки «Hyundai Aсcent» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням останньої, водій якого порушував ПДР, а саме п.15.9.г ПДР зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі, та приблизно о 13:30 год., працівники правоохоронного органу зупинились біля транспортного засобу «Hyundai Aсcent», підійшли до водія вказаного автомобіля, яким виявилась гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку у відповідності до ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» було попереджено про ведення відео фіксації їх розмови. Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_4 було встановлено, що остання не має відповідної категорії для керування даним транспортним засобом, чим порушила п.2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, на що працівник правоохоронного органу ОСОБА_5 , працівник правоохоронного орану ОСОБА_6 та працівник правоохоронного органу ОСОБА_7 назвали ОСОБА_4 підстави складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом), в цей момент, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, а саме не складання працівниками поліції постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП., ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, а саме заступнику командира взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 , інспектору взводу №1 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 та інспектору взводу №1 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 , щодо не вжиття заходів направлених на фіксацію та документування вищевказаного правопорушення, а саме не складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, приблизно о 13:35 год., знаходячись біля службового автомобіля марки «Toyota Prius» державний номерний знак НОМЕР_2 працівників поліції, який знаходився між будинками №7 та №10 по вул. Путилівській в м. Дніпро, діючи умисно, висловила пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 200 доларів США, що згідно офіційному курсу Національного банку України на 20.01.2023 року становить 36, 5686 грн. за 1 долар США, тобто 7 313 грн. 72 коп. за не вчинення дій відносно неї, з використанням наданої їм влади, а саме за не складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Обвинувачена ОСОБА_8 провину визнала повністю та підтвердила свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, фактичні обставини не оспорювала, суду показала, що вона дійсно 20 січня 2023 року була зупинена на автомобілі марки «Hyundai Aсcent» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 за порушення нею ПДР України, вона перелякалась та приблизно о 13:35 год., пропонувала неправомірну вигоду працівникам патрульної поліції у розмірі 200 (двісті) дол. США, за не складання відносно неї постанови про накладання адміністративного стягнення. З фактичними обставинами викладеними в обвинувальному акті вона згодна, в скоєному розкаюється, просить суворо не карати, врахувати щиросердне каяття.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, крім повного визнання нею своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:

- рапортом інспектора взводу № 1 роти №1 батальйону №3 Управління патруль-ної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , від 20.01.2023 року, про пропозицію неправомірної вимоги у розмірі 200 доларів (т.2 а.п.9);

- протоколом огляду місця події від 20.01.2023 року, за участю ОСОБА_4 , проведеного в м.Дніпро, по вул. Путилівській (між буд.7 та 10) (т.2 а.п.10-12);

- протоколом огляду предмета від 28.01.2023 р., - листа НБ України (т.2 а.п.42-52)

- речовими доказами відеозаписом з нагрудних камер відеоспостереження працівників патрульної поліції від 21.01.2023 року (т.2 а.п.38,39,53,54).

Наведені докази суд вважає належними, допустимими і достатніми.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням письмових документів (т.1 а.п.34). Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішенням «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. - Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду у скороченому порядку даного кримінального провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , що виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, за ч.1 ст.369 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про її особу, обставини, що пом`якшують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин згідно ст.67 КК України не встановлено.

ОСОБА_4 повністю визнала провину, щиросердно розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину і встановленню істини у кримінальному провадженні, що судом враховується як пом`якшуючі покарання обставини згідно ст.66 КК України; раніше не судима, вчинила умисний нетяжкий злочин, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується задовільно, тому суд вважає за можливе призначити їй покарання у виді штрафу. При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів.

Запобіжний захід до обвинуваченої не обирався, речовими доказами суд вважає необхідним розпорядитися у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_3 ) визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.369 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази компакт-диски зберігати в матеріалах кримінального провадження (т.2 а.п.38,39,53,54).

На вирок суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги, обвинувачений - з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1