Справа № 336/589/22
Провадження №2/336/70/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Запоріжжя

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Таврія, Веселівського району, Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у кримінальному провадженні внесеному 22 листопада 2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001835 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

встановив:

20.01.2023 слідчому судді надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяця.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 будучи раніше засудженим за скоєння корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, знову скоїв кримінальне правопорушення, при наступних обставинах.

22 листопада 2022 року приблизно о 08 годині 26 хвилин, ОСОБА_5 , діючи повторно в умовах воєнного стану відповідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Жилмасив», яка розташована в м.Запоріжжя, Шевченківський район, проспект Моторобудівників, біля центральної прохідної АТ «Мотор Січ», діючи повторно з корисливих мотивів, шляхом ривку, відкрито викрав з руки потерпілої ОСОБА_7 , належний її мобільний телефон марки "POCO М4," в корпусі світло синього кольору, ІМЕЙ-1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ-2: НОМЕР_2 , вартість якого складає 8819 грн 02 коп.

Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, не реагуючи на вимогу потерпілої ОСОБА_7 повернути мобільний телефон, останній разом з викраденим мобільним телефоном марки POCO М4," в корпусі світло синього кольору, ІМЕЙ -1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ-2: НОМЕР_2 , зник з місця скоєння злочину, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на суму 8819 гривень, 02 копійок.

На даний час дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст. 186 КК України, тобто: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному проваджені доказами:

Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 22.11.2022;

Протоколом огляду документів, а саме комп`ютерного диску марки DVD-R марки «Esperanza», 16-X, 4.7 GB/ 120min-16X, на якому знаходиться інформація з камер відеоспостереження які знаходяться на будівлі АТ «Мотор Січ», яка розташована за адресою м. Запоріжжя, проспект Моторобудівників, буд. 15, та з будівлі «Мотор Банку», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, проспект Моторобудівників, буд. 54-б, від 25.11.2022;

Постановою про визнання речовим доказом комп`ютерного диску марки DVD-R марки «Esperanza», 16-X, 4.7 GB/ 120min-16X, на якому знаходиться інформація з камер відеоспостереження які знаходяться на будівлі АТ «Мотор Січ», яка розташована за адресою м. Запоріжжя, проспект Моторобудівників, буд. 15, та з будівлі «Мотор Банку», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, проспект Моторобудівників, буд. 54-б;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 26.11.2022;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_8 від 26.11.2022;

Протоколом свідка ОСОБА_9 , від 30.11.2022;

Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 16.12.2022;

23.01.2023 та 30.01.2023 судові засідання відкладені у зв`язку із неявкою прокурора та захисника.

31.01.2023 в судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з підстав зазначених у ньому та просили його задовольнити.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник стосовно заявленого клопотання покладався на розсуд суду.

Вислухавши слідчого та прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, а також суспільної небезпеки злочинних дій, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 , приходить до обґрунтованого висновку про задоволення клопотання щодо обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Пункт 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України", вказує на те, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовуються до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України; наявністю ризиків того, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як вбачається з доданих до цього клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: витягом з ЄДР від 22 листопада 2022 за №0001835, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом огляду документів, протоколами допиту свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше засуджений за скоєння корисливого злочину, судимість за який у встановленому законом порядку не знята та не погашена, відсутні соціальні зв`язки, а саме: офіційно не одружений, має зареєстроване місце проживання та постійне місце мешкання, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Стосовно посилання прокурора та слідчого на ризиквпливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, то суд зазначає, що ані слідчим у клопотанні, а ні прокурором у судовому засіданні взагалі не наведено будь-яких переконливих доводів щодо існування вказаного ризику, обставини, на які вони посилаються є лише припущеннями, які жодним чином не підтверджені, жодних заяв від свідків та потерпілої матеріали справи не містять.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.3, 176, 177, 178, 179, 181, 184, 193, 194, 195, 196 , ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням на підозрюваного обов`язків:

1. не відлучатися за межі м.Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам поліції профілактичного нагляду за ОСОБА_5 задля недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення для працівників поліції можливості виклику ОСОБА_5 для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій;

3. являтись до слідчого, прокурора або суду на його виклик у встановлений термін.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді здійснює слідчий СВ відділення поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_4 .

Роз`яснити підозрюваному, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання складає два місяці та починається з моменту його обрання, тобто з дня постановлення ухвали, та діє до 30 березня 2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1