Провадження № 1-кп/554/911/2022
У Х В А Л А
05 грудня 2022 року м.Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004781 від 02.09.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, маючого на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.4 ст.190 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Веселе Харківського рацону, громадянина України, освіта середня , не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч.1 ст.263 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, освіта середня , не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресю: АДРЕСА_5 , раніше 3 судимого:
- 03.03.2010 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. ст 75, 76 КК Українизвільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 08.12.2010 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 25.06.2014 року на підставі ст. 81 КК України звільниний, невідбутий строк покарання 1 рік 80 місяців 21 день;
- 19.12.2017 року Морсковським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.4 ст.187 КК України,

У С Т А Н О В И В:

органами досудового розслідування ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на 2 місяці, яке мотивовано тим, що з метою забезпечення заходів кримінального провадження, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, а саме вони можуть переховуватися від суду з метою уникнення покарання, оскільки не мають міцних соціальних зв`язків, судовий розгляд лише розпочався, потерпілі та не свідки не допитані, вони обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правпорушень. Дані обставини можуть свідчити про те, що вони можуть незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, ухилитися від суду, оскільки обвинувачуються у вчиненні умисних злочинів та не мають постійних джерел доходу.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід ОСОБА_4 на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки на теперішній час відсутні ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, клопотання прокурора вважає необґрунтованим. ОСОБА_4 має матір похилого віку, яка потребує стороннього догляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_8 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді особистої поруки, поручителем визначити Благодійну Організацію «Благодійного Фонду «Мова Лайф» в особі ОСОБА_12 , вважаючи, що прокурором не надано доказів наявності ризиків, вказаних у клопотанні, а тому воно є необгрунтованим. ОСОБА_5 має намір займатися волонтерською діяльністю, працевлаштуватися, має стійкі соціальні зв`язки з рідним братом, який хворіє та потребує стороннього догляду, утримується в умовах слідчого ізолятора тривалий час.
Обвинувачений ОСОБА_11 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та задовольнити клопотання захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_9 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його необгрунтованим, а ризики не доведеними.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав міркування захисника.
Окрім того, до суду надійшла заява від керівника Благодійної Організації «Благодійного Фонду «Мова Лайф» ОСОБА_12 , в інтересах ОСОБА_5 про взяття його на поруки, яка мотивована тим, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше не судимим покаявся, має намір займатися волонтерською діяльністю.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, встановив таке.

Відображення принципів вирішення питання про застосування стосовно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.
Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу. Відображення принципів вирішення питання про застосування відносно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Виходячи з положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України» та «Лабіта проти Італії», обмеження права особи на свободу і особисту недорканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обгрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися у кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою можу бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої поваги.
Встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів. На теперішній час судовий розгляд у даному кримінальному провадженні лише розпочався, потерпілі та свідки не допитані, письмові докази не досліджено, що не виключає незаконного впливу на них.
При цьому не може залишатися поза увагою суду тяжкість інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, а сам факт їхнього перебування в умовах ізоляції не зменшує наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. які є прокурором доведеними.
Таким чином, за результатами розгляду клопотання прокурора суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим з мотивів наведених прокурором, вважаючи при цьому, що ризики, визначені, визначені статтею 177 КПК України мають місце, оскільки ті обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, з урахуванням характеристик їхньої особи, наявність ризиків у виді можливого переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, які ще не допитані та які є доведеними прокурором, а тому інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити їхньої належної процесуальної поведінки.
До того ж суд не вбачає підстав передання обвинуваченого ОСОБА_5 на поруки благодійній організації, оскільки документальний підтверджень про попередню його діяльність в цій організації на розгляд суду не надано, як не надано даних про його бажання працювати в цій організації.
Керуючись ст.177, 183, 194, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 2 місяці, а саме по 03 лютого 2023 року (включно).

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 2 місяці, а саме по 03 лютого 2023 року (включно).

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 2 місяці, а саме по 03 лютого 2023 року (включно).

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченим, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1 .
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено судом 06 грудня 2022 року о 10 годині 00 хвилин.