У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/3925/22

Провадження № 1-кс/210/337/23

"14" лютого 2023 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000081, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2022 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 255, ч.2 ст. 27, ч. 2, ч.4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000081, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2022 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 255, ч.2 ст. 27, ч. 2, ч.4 ст. 358 КК України. Необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор обґрунтовує тим, що Слідчим відділенням поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000081 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28, ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 ч. 1,2 ст. 255, ч. 2, ч.4 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво кримінальним провадженням забезпечується Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням установлено, що у ОСОБА_7 , не пізніше 17.09.2018, виник злочинний умисел спрямований на заволодіння шахрайським шляхом майном ТОВ «ЕКСПРЕС» (код 24608433) що виразилося у складанні та подальшим використанням підроблених рішень власника ТОВ «ЕКСПРЕС» ОСОБА_8 з прийняттям у подальшому юридично значущих правочинів, здійснення незаконних реєстраційних дій по внесенню змін до уставного фонду підприємства та подальшому заволодінню його майном та корпоративним правами.

Так, ОСОБА_7 маючи якості лідера та організатора, з метою реалізації злочинного умислу щодо заволодіння майном ТОВ «ЕКСПРЕС» (код 24608433) залучив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 як співорганізатора вчинення злочину, адвоката ОСОБА_10 04.06.1968 як співорганізатора вчинення злочину, адвоката-арбітражного керуючого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 як виконавця; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 як виконавця, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 як виконавця, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 як виконавця, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 як виконавця, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як виконавця.

Якими узгоджено між собою, із розподілом ролей та функцій, з централізованою ієрархією під керуванням ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 здійснені організовані злочинні дії направлені на заволодіння шахрайським шляхом майном та корпоративними правами ТОВ «ЕКСПРЕС» (код 24608433), що виразилося у складанні та подальшим використанням договорів відступлення права вимог, використання фіктивних довіреностей з прийняттям у подальшому юридично значущих правочинів, здійснення у подальшому незаконних реєстраційних дій по внесенню змін до уставного фонду підприємства та подальшому заволодінню його корпоративними правами.

Для досягнення злочинного умислу ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 затвердили єдиний, поетапний та конфіденційний злочинний план, що вимагає ретельної довготривалої підготовки з розподілом функцій кожного учасника злочинної організації, спрямуванню їх дій на вчинення злочину з визначенням способів його виконання, координації поведінки цих осіб, залучення співучасників усіх видів (виконавців, пособників, підбурювачів, інших організаторів) та визначенням строків виконання злочинного плану, який полягав в наступних діях:

- підшукати осіб, які повністю визнаватимуть їх організаційну роль і якості лідерів, погодяться залучати інших осіб для заняття злочинною діяльністю;

- керування і координацію дій співучасників злочинів при їх вчиненні та інших осіб, яким не було відомо про злочинні наміри злочинної організації;

- укладання фіктивного договору оренди обладнання на загальну суму 9 811 523 грн, 62 коп.;

- організація укладання між двома фізичними особами (позичальником та позикодавцем) договору позики, строк повернення позики за яким вже настав, при цьому договором позики має бути передбачено вирішення спірних питань в конкретному третейському суді (угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду);

- фінансування оперативного одержання рішення третейського суду про стягнення суми заборгованості з фізичної особи;

- організація звернення позикодавця до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду;

- оформлення фіктивних паспортів на ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ;

- відчуження корпоративних прав ТОВ «ЕКСПРЕС» на компанію нерезидента з подальшим фіктивним продажом корпоративних прав ТОВ «ЕКСПРЕС» на підконтрольних осіб;

- звернення підконтрольної особи до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «ЕКСПРЕС», з метою отримання оперативного контролю над процедурою банкрутства ТОВ «ЕКСПРЕС»;

- призначення розпорядником майна ТОВ «ЕКСПРЕС» арбітражного керуючого, що має лояльну позицію до кредитора, а саме ОСОБА_11 ;

- розпорядження незаконно отриманим майном ТОВ «ЕКСПРЕС на власний розсуд;

Так, у ОСОБА_7 , не пізніше 17.09.2018, виник злочинний умисел спрямований на заволодіння шахрайським шляхом майном ТОВ «ЕКСПРЕС» (код 24608433) що виразилося у складанні та подальшим використанням підроблених рішень власника ТОВ «ЕКСПРЕС» ОСОБА_8 з прийняттям у подальшому юридично значущих правочинів, здійснення незаконних реєстраційних дій по внесенню змін до уставного фонду підприємства та подальшому заволодінню його майном та корпоративними правами.

У подальшому ОСОБА_7 маючи якості лідера та організатора, з метою реалізації злочинного умислу щодо заволодіння майном ТОВ «ЕКСПРЕС» (код 24608433) залучив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 як співорганізатора вчинення злочину, адвоката ОСОБА_10 04.06.1968 як співорганізатора вчинення злочину, адвоката-арбітражного керуючого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 як виконавця; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 як виконавця, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 як виконавця, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 як виконавця, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 як виконавця, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як виконавця.

Якими узгоджено між собою, із розподілом ролей та функцій, з централізованою ієрархією під керуванням ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 здійсненні організовані злочинні дії направлені на заволодіння шахрайським шляхом майном та корпоративними правами ТОВ «ЕКСПРЕС» (код 24608433), що виразилося у складанні та подальшому використанні договорів відступлення права вимог, використання фіктивних довіреностей з прийняттям у подальшому юридично значущих правочинів, здійснення у подальшому незаконних реєстраційних дій по внесенню змін до уставного фонду підприємства та подальшому заволодінню його корпоративними правами.

Так, не пізніше 17.09.2018 ОСОБА_7 розуміючи, що самостійно не зможе реалізувати свій злочинний умисел направлений на заволодіння майном ТОВ «ЕКСПРЕС» звернувся до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 як до осіб, які мають широке коло зв`язків та досвід у здійсненні шахрайських дій у сфері господарських відносин, для усунення перешкод у вчиненні злочину, на що останні надали свою згоду та прийняли активну участь в реалізації поетапного плану по заволодінню майном та корпоративними правами ТОВ «ЕКСПРЕС».

Реалізуючи поетапний план по заволодінню майном та корпоративними правами ТОВ «ЕКСПРЕС», ОСОБА_7 через підроблене рішення засновника ТОВ «Експрес», а саме: Рішення власника ТОВ «Експрес» від 17.09.2018 призначає на посаду директора ТОВ «Експрес» свою довірену та підконтрольну особу ОСОБА_12 , увільнивши від посади директора непідконтрольну особу ОСОБА_18 .

Так, на виконання злочинного плану ОСОБА_7 як генеральним директором ТОВ «Експрес» та фізичною особою ОСОБА_12 складено фіктивний договір №8 оренди обладнання від 01.02.2016, який фактично був складений після розроблення ОСОБА_10 злочинного плану, але не пізніше 16.01.2020, що містив у собі неправдиві відомості про дату його складання та факт володіння ОСОБА_12 обладнанням, яке з 2010 року перебувало у володінні ТОВ «Експрес».

Так, згідно вищевказаного договору ОСОБА_12 передає, а ТОВ «Експрес» в особі генерального директора ОСОБА_7 приймає у строкове платне використання обладнання з визначеною орендною платою у розмірі 175 000 ( сто сімдесят п`ять тисяч грн.) за місяць. Вказаний договір укладено на один календарний рік з можливістю його автоматичного продовження.

У подальшому, відповідно до плану ОСОБА_10 16.01.2020 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_12 , як фізична особа, звернулась із позовною до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес» (49074, м. Дніпро, вул. Воронезька, буд. 4, ) на якому ОСОБА_12 перебувала на посаді директора, про стягнення боргу за договором оренди, річних та інфляційних збитків за договором оренди обладнання № 8 від 01.02.2016.

Водночас, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 для приховування свого умислу щодо заволодіння майном ТОВ «Експрес» залучили до своєї злочинної діяльності підконтрольну особу ОСОБА_13 .

Так, 23.03.2020 позивачем ОСОБА_12 через канцелярію Індустріального районного суду м. Дніпропетровська подано заяву про залучення до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_13 (підконтрольна особа ОСОБА_7 )

Відповідно до вищевказаної заяви встановлено, що 03.03.2020 між позивачем (первісним кредитором ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 укладено Договір про відступлення права вимоги, згідно якого новий кредитор прийняв право вимоги, що належить ОСОБА_12 за договором оренди обладнання № 8 від 01.02.2016 до ТОВ «ЕКСПРЕС», щодо сплати суми основного боргу у розмірі 8 225 000,00гривень, 3 % річних та інфляційних збитків. У зв`язку з чим, 24.03.2020 ухвалою суду залучено, як правонаступника позивача ОСОБА_13

30.03.2020 ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги ОСОБА_13 до ТОВ «Експрес» про стягнення боргу за договором оренди, річних та інфляційних збитків задоволено та стягнуто з ТОВ «Експрес» заборгованість за Договором оренди обладнання № 8 від 01 лютого 2016 року в загальному розмірі 9 811 523,62 гривень, яка складається із: суми основного боргу у розмірі 8 225 000, 00 грн., 3% річних за користування грошовими коштами в розмірі 423 666,12 грн., та інфляційних збитків в розмірі 1 162 857,50 грн.

У подальшому 24.09.2020 головним державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_19 відкрито виконавче провадження ВП №63131350 на виконання виконавчого листа №202/334/20, виданого 12.08.2020 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, за яким з ТОВ «Експрес» на користь ОСОБА_13 підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 9 811523 грн. 62 коп. (дев`ять мільйонів вісімсот одинадцять тисяч п`ятсот двадцять три гривні) 62 копійки.

Крім того, встановлено, що 12.11.2020 Індустріальним районним судом розглянуто заяву головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про затвердження мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_13 до ТОВ «Експрес» про стягнення боргу за договором оренди, річних та інфляційних збитків.

Водночас, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у затвердженні мирової угоди слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Так, зі змісту мирової угоди вбачається, що сторони виконавчого провадження намагаються шляхом укладення мирової угоди здійснити перехід права власності на нерухоме майно, а саме, на об`єкт нерухомого майна: будівлі та споруди за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01 розташованих за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, Воронезька, 4, тобто умови мирової угоди не направлені на врегулювання спору, а є вимогою про перехід права власності на нерухоме майно, тоді як предметом спору, за яким укладена мирова угода, було стягнення боргу.

Оскільки, судом встановлено, що зазначене вище нерухоме майно не було предметом спору, тому мирова угода затвердженню не підлягає.

Проте, реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , спрямованого на заволодіння майном ТОВ «Експрес» ОСОБА_13 , як стягувач з однієї сторони та ТОВ «ЕКСПРЕС» в особі незаконно призначеної директором ОСОБА_12 з іншої сторони, як боржник, 04.12.2020 у приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_20 укладають договір, відповідно до якого ТОВ «Експрес» в особі ОСОБА_12 передає у власність ОСОБА_13 наступне нерухоме майно: будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 Опис об`єкта нерухомого майна: контора А- 1 заг.площ. 216,1 кв.м., К-1-84,0 кв.м., 3-1-28,4 кв.м., цеха м`ясних виробів Г-1-615,2 кв.м., В-2-149,9 кв.м., гаража Л-1-56,1 кв.м., М-1-56,1 кв.м., П-1-56,7 кв.м., С-1-30,9 кв.м., у-1-16,6 кв.м., Ф-1-45,1 кв.м., Ц-1-24,8 кв.м. частину кондитерського цеху літ. Б-1, Б1-1, 6-1, 61-1лоз. 1-30, 32, 33, 36-69, загальною площею 1311,0 кв.м., ганки літ. Б, 61, 63-66, будівлю кафе літ Д-1, загальною площею 111,1 кв.м., частину адміністративної будівлі літ. E-1, e-1 поз. 1, 9, 11, загальною площею 31,1 кв.м., ганки літ. e, el, гараж літ. Н-1, загальною площею 46,0 кв.м., гараж Р-1, загальною площею 43,2 кв.м., склад металу літ. АГ-1, загальною площею 43,2 кв.м., склад літ. АН-1, загальною площею 34,6 кв.м., навіси літ. АД, АЕ, АЛ, АМ, АБ. Загальною площею 3000, 1 кв.м. ( далі №01)

При цьому, сторони за спільною попередньою домовленістю оцінюють предмет цього договору у грошову суму 9 811 523 грн, 62 коп. ( дев`ять мільйонів вісімсот одинадцять тисяч п`ятсот двадцять три гривні) 62 копійки.

У подальшому 09.12.2020 ОСОБА_13 рішенням №1 єдиного засновника приймає рішення про створення ТОВ «ДІАНА І КОМПАНІЯ» з місцезнаходженням товариства за адресою: м. Дніпро, вул. Воронезька, 4. Окрім того, ОСОБА_13 затверджено статутний капітал у розмірі 9 811 523 грн, 62 коп. ( дев`ять мільйонів вісімсот одинадцять тисяч п`ятсот двадцять три гривні) 62 копійки.

Водночас, статутний капітал ТОВ «ДІАНА І КОМПАНІЯ» сформовано за рахунок внесення вкладу ОСОБА_13 шляхом передачі до статутного капіталу будівель та споруд за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №01.

Таким чином, ОСОБА_7 разом з іншими членами злочинної організації реалізував злочинний умисел спрямований на заволодіння майном ТОВ «ЕКСПРЕС», а саме будівлями та спорудами за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №01.

У подальшому продовжуючи свою злочинну діяльність з метою приховування слідів скоєного злочину, члени злочинної організації залучили ОСОБА_14 в якості підконтрольної особи для створення фіктивного боргу у загальному розмірі 3 400 000,00 грн. та подальшої організації підконтрольного банкрутства у Господарському суді Дніпропетровської області.

З цією метою на виконання злочинного плану організаторів, створено датами складання упродовж 2015-2016 років ряд фіктивних договорів, щодо передачі від ОСОБА_14 до ОСОБА_21 , як підконтрольної особи ОСОБА_7 , в борг коштів на загальну суму 3 400 000,00 грн, а ТОВ «Експрес» в особі директора ОСОБА_7 ( дати коли ОСОБА_7 був уповноваженим директором ТОВ "Експрес") виступило поручителем перед ОСОБА_14 по борговим зобов`язанням ОСОБА_21 .

У подальшому, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 забезпечивши отримання рішення Постійно діючого третейського суду "Південно-Східний Міжрегіональний" від 11.03.2019 у справі № 11/03/2019 за позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_21 та ТОВ "Експрес" про солідарне стягнення заборгованості, за яким позовні вимоги ОСОБА_14 задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_21 та ТОВ "Експрес" на користь ОСОБА_14 заборгованість у загальному розмірі 3 400 000,00 грн, а саме по фіктивним договорами позики та поруки від 11.11.2015 на суму 490 000,00 грн., від 05.10.2015 на суму 480 000,00 грн, від 09.12.2015 на суму 490 000,00 грн, від 14.01.2016 на суму 480 000,00 грн, від 08.02.2016 на суму 490 000,00 грн, від 16.03.2016 на суму 490 000,00 грн та від 05.04.2016 на суму 480 000,00 грн.

У подальшому ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20.03.2020 по справі №803/19/20 задоволено заяву ОСОБА_14 та видано виконавчі листи про примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду "Південно-Східний Міжрегіональний" від 11.03.2019 у справі №803/19/20. Виконавчий лист був виданий 07.08.2020.

Отримавши у своє розпорядження виконавчий лист по стягненню фіктивної заборгованості лише 15.03.2021 ОСОБА_14 звертається до приватного виконавця ОСОБА_22 із заявою про відкриття виконавчого провадження.

У свою чергу, ОСОБА_22 15.03.2021 відкрито виконавче провадження за №64834278 про стягнення з ТОВ "Експерс" на користь ОСОБА_14 заборгованості у загальному розмірі 3 400 000,00 грн.

Того ж дня, 15.03.2021 ОСОБА_22 виносить постанову про арешт коштів боржника ТОВ "Експрес" у АТ «Райффайзен Банк Аваль» на рахунок НОМЕР_1 , на якому знаходились кошти у розмірі 3 740 579, 00 грн.

У подальшому, 07.05.2021 ОСОБА_14 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Експрес".

Крім того, до своєї заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ОСОБА_14 додала заяву від 06.05.2021 арбітражного керуючого ОСОБА_11 на участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес".

За результатами розгляду заяви ОСОБА_14 21.05.2021 Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/4709/21 винесено ухвалу про відкриття банкрутства ТОВ "Експрес".

Окрім того, вказаним рішенням визнано грошові вимоги ОСОБА_14 у розмірі 76 700,00 грн (судовий збір та авансування винагороди арбітражного керуючого) - 1 черга задоволення, 3 350 988,31- грн (основний борг) - 4 черга задоволення вимог кредиторів та призначено розпорядником майна ТОВ "Експрес" арбітражного керуючого ОСОБА_11 , свідоцтво № 689 від 25.04.2013.

У подальшому, ОСОБА_9 як активний учасник злочинної організації на виконання злочинного плану щодо заволодіння корпоративними правами ТОВ "Експерс" залучає ОСОБА_15 , яка узгоджено з ОСОБА_10 підбирає підконтрольних осіб, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та створює фіктивні паспорти з фотографіями інших осіб на ім`я ОСОБА_16 та ОСОБА_17 для оформлення фіктивних договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Експерс" та актів приймання-передачі до них.

Так, на виконання злочинного плану невстановлена підконтрольна ОСОБА_9 використовуючи підроблені документи що посвідчують особу, а саме паспорт від імені ОСОБА_16 разом з ОСОБА_5 складають акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКСПРЕС» від 08.09.2020, який начебто посвідчується приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_26 за яким відбувся перехід прав на 50% частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКСПРЕС», яка належала ОСОБА_16 до громадянина ОСОБА_5 . Все це начебто відбувалось у м. Тернопіль. При цьому ОСОБА_27 весь цей день, 08.09.2020 знаходилась у Києві за своїм основним місцем роботи, до м. Тернополя не їздила, ні з яким ОСОБА_5 не зустрічалась, ніяких угод та договорів не укладала та ніколи не зверталась до нотаріуса ОСОБА_26 за посвідченням свого підпису на акті приймання-передачі на підтвердження передачі права власності на свою частку у статутному капіталі ТОВ «ЕКСПРЕС» до ОСОБА_5 , свій паспорт, який мав би бути пред`явлений нотаріусу для посвідчення особи, не втрачала та нікому не передавала.

Окрім того, 27.01.2022 невстановлена особа підконтрольна ОСОБА_9 використовуючи підроблені документи що посвідчують особу, а саме паспорт від імені ОСОБА_17 разом з ОСОБА_5 , який діяв як директор «ЗААЛА ПРОДЖЕКТ ЛТД» складено акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКСПРЕС» і в цей же день нотаріусом ОСОБА_28 , яка діяла і як реєстратор, проведено державну реєстрацію зміни власників ТОВ «ЕКСПРЕС».

Таким чином, зі складу учасників ТОВ «ЕКСПРЕС» протиправно, на підставі підроблених документів було виведено ОСОБА_16 (власника 50% частки статутного капіталу) та ОСОБА_17 (власника інших 50% частки у статутному капіталі).

У подальшому 28.01.2022 ОСОБА_5 уповноважує ОСОБА_23 бути його представником як засновника ТОВ «ЕКСПРЕС» укладати та підписувати від імені ОСОБА_5 правочини щодо розпорядження часткою 50% у статутному капіталі ТОВ «ЕКСПРЕС».

Так, 31.01.2022 між ОСОБА_23 який діяв від імені ОСОБА_5 та «ЗААЛА ПРОДЖЕКТ ЛТД» в особі директора ОСОБА_5 складено акт приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКСПРЕС» відповідно до якого статутний капітал ТОВ «ЕКСПРЕС» у розмірі 50% перейшов до «ЗААЛА ПРОДЖЕКТ ЛТД».

У подальшому 01.02.2022 між «ЗААЛА ПРОДЖЕКТ ЛТД» в особі директора ОСОБА_5 та громадян України ОСОБА_24 та ОСОБА_25 складено акт приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКСПРЕС» відповідно до якого ОСОБА_5 передав 50% статутного капіталу ТОВ «ЕКСПРЕС» ОСОБА_24 та 50% статутного капіталу ТОВ «ЕКСПРЕС» ОСОБА_25 .

Таким чином, злочинна організація під керівництвом ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у складі ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , заволоділи майном та корпоративними правами ТОВ «ЕКСПРЕС».

13.02.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 255, ч.2 ст. 27, ч. 2, ч.4 ст. 358 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема:

- Протоколом допиту потерпілої;

- Матеріалами висновку судової оціночно-будівельної експертизи;

- проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями відносно фігурантів;

- протоколами тимчасових доступів до речей і документів;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У зв`язку із наявністю вищевказаних ризиків, є необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор зазначає, що обрання такого запобіжного заходу є вимушеною необхідністю, яка зумовлена забезпеченням виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та інших осіб, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, застосувати інші, більш м`які запобіжні заходи (особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт) ніж взяття під варту, не можливо з наступних причин:

1. особисте зобов`язання - не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 і попередити ненастання вищевказаних ризиків, так як дії останнього потребують постійної уваги та контролю з боку правоохоронних органів;

2. особиста порука на адресу прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 , окрім того такий запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку;

3. застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_5 , його рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу;

4. домашній арешт не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, так як місцеперебування останнього, особи з якими спілкується, а також інші її дії потребують постійного контролю з метою запобігання вищевказаних ризиків.

Водночас слід зазначити, що досудове розслідування вищевказаного злочину ще триває, продовжують встановлюватися всі обставини вчинення кримінального правопорушення, а також особи, причетні до його вчинення, що може суттєво вплинути на подальшу поведінку підозрюваної. Дані обставини вказують на необхідність застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, зазначає, що, враховуючи викладене, у слідства є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, з мотивів викладених у ньому. Вважає, що застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним та забезпечить неупереджене дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки, що має суттєве значення як під час досудового розслідування так і під час подальшого судового розгляду. Прокурор додатково зазначив, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не зможе запобігти визначеним ризикам, про що свідчать дані про особу підозрюваного, характер його злочинної діяльності, розуміння неминучого покарання за злочини у вчиненні яких він підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити, так як ніякого злочину він не скоював, просить обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає, що правові підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні та, в разі задоволення клопотання прокурора, просив суд визначити розмір застави.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділенням поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000081 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28, ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 ч. 1,2 ст. 255, ч. 2, ч.4 ст. 358 КК України.

13.02.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 255, ч.2 ст. 27, ч. 2, ч.4 ст. 358 КК України.

Того ж дня, 13.02.2023 року, відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_5 було затримано.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 255, ч.2 ст. 27, ч. 2, ч.4 ст. 358 КК України.

Доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішені «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Фактичні обставини інкриміновані ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, раніше не судимий, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, тому ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також слідчий суддя враховує вік підозрюваної особи, стан його здоров`я, сімейний стан, міцність соціальних зв`язків, тощо.

Виходячи з особливої тяжкості інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, а також у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.255 КК України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваною особою. Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.255 КК України, а також інших особливо тяжких злочинів у складі злочинної організації, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного.

В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд приймає до уваги, що обвинуваченому інкримінується вчинення злочинів, які кваліфікуються за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 255, ч.2 ст. 27, ч. 2, ч.4 ст. 358 КК України, дані стосовно обвинуваченої особи, враховує його соціальні зв`язки, тяжкість інкримінованого йому злочину.

Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летельє проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи мається суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного (обвинуваченого), але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри, яка пред`явлена ОСОБА_5 станом на момент розгляду клопотання не спростована.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.255 КК України, які є особливо тяжкими злочинами, а також інших особливо тяжких злочинів у складі злочинної організації, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного, прокурором в судовому засіданні доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, слідчий суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Крім того, виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з 13 лютого 2023 року по 13 квітня 2023 року включно, у відповідності до ч. 1 ст. 219 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Крім того, з урахуванням періоду дії карантинних заходів на території України, пов`язаних з коронавірусом Covid-19, воєнного стану в Україні, перебування свідків у м. Дніпрі, ефективності проведення досудового слідства, відсутності можливості етапування підозрюваних з УВП (слідчих ізоляторів), недопущення порушення прав підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за доцільне визначити місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, буд. 80.

Виходячи з вищевикладеного, на підставі ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000081, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2022 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 255, ч.2 ст. 27, ч. 2, ч.4 ст. 358 КК України - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 13 лютого 2023 року по 13 квітня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Визначити місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, буд. 80.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 14 лютого 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1