Справа № 458/172/21
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою
14.11.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні обвинувального акта в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000663 від 26.08.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Бориня Турківського району Львівської області, який до взяття під варту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, раніше несудимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

встановив:

У провадженні Турківського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів без визначення застави, яке обґрунтовує тим, що зібрано достатньо доказів, які дають підстави обґрунтовано обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого загинуло двоє людей. На даний час не відпали і продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які є його сусідами та односельчанами. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту як просить сторона захисту, не зможе забезпечити уникнення цих ризиків та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим. Просив його клопотання задовольнити, а в клопотанні сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу відмовити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що він не мав і не має жодного наміру переховуватись від суду чи впливати на свідків.

11.11.2022 захисник обвинуваченого ОСОБА_5 через систему "Електронний суд" подав письмове клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.

У судовому засіданні захисники обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які беруть участь в засіданні в режимі відеоконференції, клопотання прокурора заперечили, клопотання про зміну запобіжного заходу підтримали.

Сторона захисту вважає клопотання прокурора безпідставним, формальним, до такого не долучено жодних доказів на його обгрунтування, а ризики, на які покликається прокурор є голослівними та недоведеними. Захисники просили врахувати виключно позитивну характеристику обвинуваченого, наявність в нього постійного місця проживання, родини, незадовільний стан здоров`я та практику ЄСПЛ при вирішенні питання про тривалість тримання особи під вартою. З урахуванням викладеного, просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засіданні не з`явились.

Представник потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 подав письмове клопотання про розгляд питання про запобіжний захід обвинуваченому без його участі.

Заслухавши сторін кримінального провадження, вирішуючи заявлені клопотання стороною обвинувачення та стороною захисту, суд виходить з таких норм права та мотивів.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

У відповідності до положень ст. 199 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. При цьому, прокурор повинен довести, що обставини, визначені частиною 3 цієї статті виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

У кримінальному провадженні, що розглядається судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило загибель двох осіб.

До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строк якого неодноразово продовжувався судом, останній раз 21.09.2022 строк тримання під вартою обвинуваченому продовжено на строк 60 днів, тобто до 19.11.2022 включно, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Прокурор ОСОБА_3 клопопоче про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів без визначення застави.

Сторона захисту просить змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт.

Вирішуючи заявлені клопотанняя, суд встановив, що питання обґрунтованості підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України вже було предметом розгляду як слідчим суддею, так і судом під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому і така є обґрунтованою у розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України.

Викладені в клопотанні прокурора та підтримані в судовому засіданні доводи щодо наявності доказів, які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України знайшли свої підтвердження і вказують на наявність певної вірогідності причетності обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що досліджені в судовому засіданні докази, зокрема подані стороною захисту, повністю спростовують версію сторони обвинувачення, що ряд доказів є недопустимими, суд на даній стадії судового провадження (дослідження доказів) вважає неспроможними, адже оцінку доказам дає виключно суд, що відбувається в нарадчій кімнаті і ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Щодо наявності ризиків, про які вказує прокурор у клопотанні та, які заперечує сторона захисту, то суд, оцінюючи доводи та заперечення учасників судового провадження з цього приводу, дійшов висновку, на даний час не зменшився і продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може вчинити спробу переховуватись від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого загинуло двоє осіб і згідно зі санкцією ч. 3 ст. 286 КК України покарання за такий злочин, передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

На переконання суду, можливість застосування такого покарання як позбавлення волі, цілком вірогідно, може бути розцінена обвинуваченим більш небезпечною ніж намір його уникнути, шляхом переховування або втечі, а тому суворість можливого покарання суд враховує як суттєвий елемент при оцінюванні ризику переховування.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений демонстрував належну процесуальну поведінку, не ухилявся від слідства і не має наміру цього робити під час судового провадження, позитивно характеризується згідно з характеристикою, наданою ДУ ЛУВП (№19) 16.08.2022 за №6/4761, суд вважає недостатніми для того, щоб стверджувати про беззаперечну відсутність в майбутньому такого ризику в разі зміни запобіжного заходу.

Також, на переконання суду, не зменшився і продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може чинити спроби впливати на свідків, які є односельчанами та сусідами обвинуваченого і допит яких в суді проведено ще не було.

Відтак, у ході розгляду клопотання суд дійшов висновку, що обвинувачений наразі має об`єктивну можливість реалізації встановлених ризиків, у випадку зміни запобіжного заходу.

Суд не залишає поза увагою те, що встановлені ризики можуть з часом та зі зміною обставин зменшуватись, однак, наразі, на стадії судового розгляду в цьому кримінальному провадженні триває встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення реалізації обвинуваченим наявних ризиків.

Суд також зазначає, що при вирішенні питання доцільності продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно враховувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, можуть переважати принцип поваги до особистої свободи.

Суд не залишає поза увагою наявність суспільного інтересу, адже додатковим обов`язковим об`єктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, є життя і здоров`я особи, ознакою об`єктивної сторони є суспільно-небезпечні наслідки, а ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого загинуло двоє осіб.

Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою суд, відповідно до ст. 178 КПК України враховує також вік обвинуваченого, задовільний стан його здоров`я, те що він одружений, раніше не судимий, позитивно характеризується, до взяття під варту не був працевлаштований, тривалий час перебував за межами України. Відомості про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність в нього утриманців не надано.

Щодо покликань захисника обвинуваченого ОСОБА_5 на те, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 є незадовільним і тривале утримання під вартою в місці позбавлення волі несе ризик для його здоров`я, то суд такі відхиляє, оскільки з листа філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Львівській області від 25.08.2022 №1029-Ф/ЛВ-22, наданого стороною захисту видно, що стан здоров`я обвинуваченого задовільний.
За таких обставин, суд дійшов переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, про що просила сторона захисту, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, не гарантує запобіганню встановленим ризикам і не забезпечить визначеної ст. 177 КПК України мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому в задоволенні клопотання захисників обвинуваченого про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт необхідно відмовити.

Відтак, враховуючи те, що прокурор довів обставини, які свідчать, що ризики, встановлені під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою не зменшились і продовжують існувати, наявність таких обставин виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою, тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів і не знаходить підстав для застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Підстав для визначення розміру застави не має, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людей.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 331 КПК України,

ухвалив:
Задоволити клопотання прокурора.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю смт. Бориня Турківського району Львівської області, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 12 січня 2023 року включно.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору, а також направити начальнику ДУ "Львівська установа виконання покарань (№19)".

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала постановлена, проголошена та підписана 14.11.2022.

Суддя ОСОБА_1