Провадження №: 1-кп/752/1309/23
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

01.02.2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження №0000916 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

вказаний обвинувальний акт надійшов до Голосіївського районного суду м. Києва 27.12.2022 року із Голосіївської окружної прокуратури м. Києва з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні.

Після ознайомлення з обвинувальним актом та додатками до нього, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.12.2022 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000916

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просить призначити справу до судового розгляду по першій інстанції, оскільки вона підсудна даному суду, підстав для закриття провадження немає.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.

Даний обвинувальний акт підсудний Голосіївському районному суду м. Києва.

Підстав для закриття чи зупинення провадження у справі на даній стадії немає.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає що надісланий до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому йому необхідно повернути прокурору, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Європейський суд констатував, що положення підпункту а пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення Суду від 25 березня 1999 року у справі Пелісьє та Сассі проти Франції п. 52).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити, крім іншого, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність.

Суд зазначає, що в матеріалах кримінального провадження, які були надані суду разом з обвинувальним актом для розгляду в спрощеному порядку, міститься вимога ДІТ згідно з якої до Солом"янського районного суду м. Києва направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, крім того, з матеріалів справи вбачається, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2022 року ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 2 ст. 309, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, та відповідно до ст. 70 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 34000,00 грн. Крім того, слід зазначити, що кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України вчинене до постановлення вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2022 року. Разом з цим, вищевказаних даних відносно ОСОБА_3 в обвинувальному акті не зазначено, проте зазначено, що ОСОБА_3 раніше не судимий.

Отже вищевказана неповна та недостовірна інформація відносно судимості ОСОБА_3 , що зазначена в обвинувальному акті, може вплинути на кваліфікацію дій особи та в подальшому може призвести до скасування будь-якого прийнятого судом кінцевого рішення.

Крім того, слід зазначити, що до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, однак в обвинувальному акті в розділі 6 не зазначено обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , що свідчить про невідповідність обвинувального акту і вимозі, передбаченої п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Слід вказати, що ч. 2 ст. 291 КПК України визначено чіткі вимоги, які має містити обвинувальний акт, що надсилається до суду, а отже вказані порушення, на думку суду, є істотними та такими, що перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Враховуючи, що вказані факти є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України, в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд

ухвалив:

обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000916 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повернути прокурору Голосіївської окружної прокуратури міста Києва, у зв?язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1