Справа № 496/1959/23
Провадження № 1-кс/496/642/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214 від 16.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням. При цьому посилається на те, що 16.03.2023 року о 03:28 до чергової частини Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від охоронця на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 16.03.2023 року близько о 03:28 за адресою: АДРЕСА_1 , «Будівельник 97», зі складського приміщення невідомі особи намагалась вчинити крадіжку жіночих шльопанців, різних кольорів та розміру, які знаходились в картонних коробках. (ЄО №3680 від 16.03.2023 року). 16.03.2023 в ході огляду місця подій за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено фрагмент металу зі слідами зрізу, який поміщено до картонної коробки та одна ланка від ланцюга зі слідом перекусу запакована до спец пакету PSP1200268 для доручення до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу. З метою збереження речових доказів, а також з метою запобігання його приховування, втрати, знищення, псування, перетворення, відчуження, проведення судової експертизи, слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до постанови слідчого від 16.03.2023 року, фрагмент металу зі слідами зрізу та ланку від ланцюга зі слідом перекусу, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000214 від 16.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, що вилученийкухонний ніж зі слідами БРК, сокира, змив з ліжка, виконаний на марлевий тампон, жіночий одяг, а саме: жіночі спортивні штани чорного кольору, спортивна кофт та резинові капці зі слідами РБК, відповідають вимогам ст. 98 КПКК України, виходячи з чого клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи ту обставину, що вилучене має бути досліджено експертом, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом застосуванням заборони відчуження, користування, розпорядження на фрагмент металу зі слідами зрізу, який поміщено до картонної коробки та одну ланку від ланцюга зі слідом перекусу запакована до спец пакету PSP1200268.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1