печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 12.10.2021 про закриття кримінального провадження № 0001639, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 12.10.2021 про закриття кримінального провадження № 0001639 від 05.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_3 зазначає про неповноту проведеного досудового розслідування, вважає оскаржувану постанову незаконною з огляду на те, що така основується на неправдивих відомостях працівників установи покарань щодо небажання дачі ним показань в межах проведення досудового розслідування. Просить оскаржувану постанову скасувати.

На адресу ДУ «Вінницька установа виконання покарань» слідчим суддею неодноразово скеровувалось прохання про забезпечення участі ОСОБА_3 в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судові засідання щодо розгляду скарги ОСОБА_3 , що призначались, зокрема, на 01.03.2023 та 30.03.2023 у режимі відеоконференції з ДУ «Вінницька установа виконання покарань», вказана установа на зв`язок з Печерським районним судом м. Києва не виходила, жодних заяв щодо неможливості забезпечення участі скаржника в режимі відеоконференції слідчому судді не надходило.

Поряд із тим, слідчий суддя відповідно до наданих КПК України повноважень не наділений можливістю іншим чином забезпечити участь заявника в розгляді скарги, зокрема і правом на здійснення доставлення для безпосередньої участі в судовому засіданні.

За таких обставин, враховуючи неможливість протягом тривалого часу забезпечити участь особи, що звернулась зі скаргою, в її розгляді, поряд із тим необхідність забезпечення права особи на оскарження процесуальних рішень у кримінальному провадженні, слідчим суддею визнано можливим здійснити розгляд скарги у відсутність ОСОБА_3 , на підставі доводів, викладених у його скарзі.

Слідчий, постанова якого оскаржується, будучи повідомленою про час, дату та місце проведення судового засідання з розгляду скарги в порядку та строки, визначені ст. 135 КПК України, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляд скарг на адресу слідчого судді не надходило. На адресу суду направила письмові заперечення щодо вимог скарги, зазначаючи про її безпідставність. Заперечення долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчим суддею, з урахуванням викладеного, принципу диспозитивності кримінального провадження, визнано можливим розглянути скаргу у відсутність сторін, на підставі доводів, викладених в самій скарзі, та матеріалів кримінального провадження.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, заперечення слідчої, дослідивши матеріали закритого кримінального провадження, надходить наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0001639 від 05.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, відомості про яке внесено на підставі заяви ОСОБА_3 .

Постановою слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 12.10.2021 вказане кримінальне провадження закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.

Рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Виходячи з вказаних положень КПК України, слідчий суддя вважає дану скаргу подану належною особою та в строк, визначений ст. 304 КПК України.

Оцінюючи на предмет законності оскаржувану постанову, слідчий суддя враховує наступне.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, та залежно від того, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу злочину, в даному випадку, передбаченого ст. 367 КК України, на власний розсуд визначає обсяг слідчих та розшукових дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у кримінальному провадженні, передбаченого ст. 283 КПК України.

У заяві від 07.12.2020, ОСОБА_3 зазначив про кримінальне правопорушення, вчинене слідчим першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 , яке, на його думку, вбачається з того, що слідчий ОСОБА_5 виніс постанову від 16.09.2020 про закриття кримінального провадження № 0000555, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, не провівши належного досудового розслідування, не витребувавши матеріали кримінальної справи з метою надання належної оцінки його доводам. Вказує, що проведене слідчим ОСОБА_5 досудове розслідування, всупереч ст. ст. 93, п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 93, ч. 2 ст. 55, ч. 2, 5 ст. 110 КПК України, було неефективним та неповноцінним, до того ж, слідчий не прийняв процесуального рішення про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, не вручив відповідної пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, не допитав його, згаданих ним у заяві прокурорів та суддю, не вчинив інші необхідні для здійснення ефективного досудового розслідування дії.

Так, з матеріалів кримінального провадження слідує, що під час досудового розслідування було допитано як слідчого ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_5 , показання якого детально викладені в мотивувальній частині оскаржуваної постанови та їм надано оцінку у співставленні з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0000555, аналіз яких також детально викладено в оскаржуваній постанові.

При цьому з аналізу матеріалів кримінального провадження № 0000555 слідує, що слідчим Першого СВ Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 22.06.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000555 за заявою ОСОБА_3 від 12.10.2016 року за фактом перевищення влади стосовно заявника працівниками Комінтернівського ВП ГУНП в Одеській області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Постановою слідчого ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_5 дане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з відсутністю в діях працівників Комінтернівського ВП ГУНП в Одеській області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365 КК України.

Зі змісту мотивувальної частини постанови вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 11.04.2018, було внесено до ЄРДР відомості, які містяться у заяві ОСОБА_3 від 12.10.2016 за фактом перевищення влади працівниками Комінтернівського ВП ГУНП в Одеській області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

В ході досудового розслідування слідчим Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, було допитано ОСОБА_3 , який повідомив, що справа за його обвинуваченням була сфабрикована, постанова про порушення кримінальної справи незаконно винесена слідчим, а також зазначив про перевищення своїх службових повноважень працівниками міліції відносно нього із застосуванням насильства.

Також слідчим була допитана колишня слідча Комінтернівської районної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , яка повідомила, що перебувала на вказаній посаді з 1994 по 1998 роки. У 1995 році вона в якості слідчого виїжджала на огляд місця події за фактом виявлення в одній з квартир будинків офіцерського складу в смт. Чорноморське Комінтернівського району Одеської області трупів двох колишніх військовослужбовців: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В ході розшукових заходів було встановлено причетність до вбивства групи осіб, серед яких були неповнолітні, у зв`язку із чим вказану кримінальну справу було передано за підслідністю до УМВС в Одеській області. За фактом виявлення трупів було винесено постанову про порушення кримінальної справи. ОСОБА_3 не пам`ятає. З приводу будь-яких заяв щодо застосування відносно ОСОБА_3 будь-якого насильства працівниками міліції їй не відомо.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що вироком судової колегії в кримінальних справах Одеського обласного суду у справі №2-48 від 26.04.1999 року ОСОБА_3 за ст. 86 КК України (1960 року) засуджено на 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю; за ст. 93 п.п. «б», «е», «г» КК України (1960) до смертної кари розстрілу. На підставі ст. 42 КК України (1960) визначено покарання у виді смертної кари розстрілу з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Згідно ст. 43 КК України (1960) до призначеного покарання приєднано повністю не відбуте покарання за вироком від 09.11.1995 року та остаточно визначено покарання у виді смертної кари розстрілу з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. На підставі ст. 14 КК України (1960) ОСОБА_3 призначено примусове лікування від алкоголізму в місцях позбавлення волі.

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України №05-834к99 від 09.09.1999 касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, вирок судової колегії в кримінальних справах Одеського обласного суду від 26.04.1999 щодо ОСОБА_3 змінено, із вироку виключено застосування щодо нього примусового лікування від алкоголізму, у іншій частині вирок щодо ОСОБА_3 залишено без змін.

За змістом ухвали Верховного Суду України колегія суддів прийшла до висновку про те, що матеріалами справи спростовуються посилання засудженого ОСОБА_3 у скаргах на те, що він є непричетним до вбивства. Як видно із матеріалів справи засуджений ОСОБА_3 на слідстві в присутності своїх адвокатів, при допиті різними слідчими, протягом тривалого часу (з листопада 1995 року по січень 1997 року) послідовно і незмінного визнавав, що вчинив вбивство за обставин, встановлених судом. При відтворенні обстановки та обставин події ОСОБА_3 на місці в присутності понятих показав, яким чином ним було вчинено вбивство. Доводи засудженого ОСОБА_3 про те, що вищевказані показання він давав слідчим органам внаслідок застосування до нього незаконних заходів є безпідставними. З протоколу судового засідання видно, що аналогічні доводи засудженого ОСОБА_3 перевірялися у судовому засіданні. У вироку наведені і детально проаналізовані докази, якими доводи ОСОБА_3 визнані необґрунтованими. У касаційній скарзі ОСОБА_3 немає посилань на інші докази, якими спростовувались висновку суду. З огляду на викладене, суд прийняв рішення про те, що показання ОСОБА_3 одержані слідчими органами законним шляхом.

Мотивуючи своє рішення про закриття кримінального провадження, слідчий ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_5 в своїй постанові вказав на те, що після проведення низки слідчих і процесуальних дій, зважаючи на показання свідків, аналіз наявних матеріалів досудового розслідування, у ході слідства не встановлено даних про вчинення працівниками Комінтернівського ВП ГУНП в Одеській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що доводи заявника за скаргою в його заяві про вчинення злочину слідчим ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_5 фактично зводяться до незгоди з рішенням слідчого ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000555. Однак, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2021 у справі № 487/7613/20 за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 , на згадувану постанову, слідчим суддею зроблено висновок про її законність, а проведення досудового розслідування визнане повним та таким, що в повній мірі відповідає на всі запитання, викладені в заяві ОСОБА_3 про вчинення злочину. Відтак доводи заяви про вчинення злочину слідчим ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування № 0000555 є такими, що повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження № 0001639, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином посилання у скарзі на неповноту досудового розслідування, фактично як на єдину підставу для скасування оскаржуваного рішення, як і тези, наведені заявником за скаргою в обґрунтування цього в судовому засіданні, є неспроможними.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає відсутніми у справі обставини, які належали до перевірки шляхом вчинення інших слідчих дій, ніж ті що проведені у справі, в тому числі й, що стосується допиту заявника за скаргою, оскільки проведення таких матиме наслідком невиправдану тривалість проведення досудового розслідування.

Аналізуючи дані, зібрані в ході досудового розслідування, слідчий суддя вважає достатнім акцентувати увагу на тому, що зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам ст. 110 КПК України. Зібрані в ході досудового розслідування докази оцінені слідчим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що відповідає вимогам ст. 94 КПК України.

Оцінивши фактичні дані досудового розслідування в їх сукупності, слідчий суддя вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та положенням закону про кримінальну відповідальність висновок викладений в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України та вважає відсутніми підстави для її скасування та відповідно задоволення скарги.

На підставі викладеного ст.94, 110, 283 КПК України, ст. 367 КК України, керуючись ст. ст. 2, 7, 9 , 22, 26, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 12.10.2021 про закриття кримінального провадження № 0001639 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1