Справа № 298/916/22
Номер провадження 1-кп/298/141/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000087 від 3 червня 2022 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Домашин Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 спільно із поліцейським СРПП відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капралом поліції ОСОБА_7 та інспектором СРПП відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , які згідно графіку чергувань нарядів ГРПП відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, який згідно затвердженого начальником відділення поліції №2 ОСОБА_9 , 2 червня 2022 року заступив на добове чергування у період часу з 8 години 00 хвилин по 8 годину 00 хвилин наступного дня.

Під час виконання своїх службових обов`язків старший лейтенант поліції ОСОБА_6 2 червня 2022 року о 18 годині 30 хвилин на території обслуговування, а саме: патрулюючи між населеними пунктами Сіль та Стричава, у зв`язку з порушенням пунктів Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (керуванням транспортним засобом особою, будучи не пристебнутим паском безпеки), керуючись вимогами пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», зупинив транспортний засіб марки «ВАЗ» модель «2109» д.н.з. « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому, з автомобіля вийшов водій ОСОБА_3 , до якого підійшов старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , який запропонував ОСОБА_3 пройти тест на ступінь алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «DRAGER». Однак, ОСОБА_3 відмовився проходити зазначений тест.

Далі, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення на транспорті, а саме за ч.1 ст.130 та ч.5 ст.121 КУпАП, усвідомлюючи те, що начальник сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , є службовою особою, у посадові обов`язки якого входить патрулювання території обслуговування з метою проведення превентивних заходів з попередження та виявлення правопорушень, забезпечення безпеки дорожнього руху та складання у межах компетенції протоколів про адміністративні правопорушення, словесно запропонував останньому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1500 гривень за своє непритягнення до адміністративної відповідальності.

Для досягнення своєї поставленої незаконної цілі та уникнення свого не притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , не відходячи від службового автомобіля поліції марки «TOYOTA PRIUS», нахилився до салону вказаного службового автомобіля та демонстративно поклав у підстаканник між передніми сидіннями грошові кошти в сумі 1500 гривень різними купюрами, чим надав службовій особі старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду за своє не притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 та ч. 5 ст. 121 КУпАП.

В подальшому, ОСОБА_6 відмовився від отримання згаданих грошових коштів та згідно з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» поінформував про подію, що мала місце, через гарячу лінію «102» органи Національної поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, а саме: пропозиція надати службовій особі неправомірну вигоду та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним по пред`явленому обвинуваченню за ч.1 ст.369 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, та показав, що дійсно 2 червня 2022 року десь о 18-ій годині під час керування власним транспортним засобом «ВАЗ» «2109», д.н.з. « НОМЕР_1 », був зупинений працівниками поліції між селами Сіль та Стричава. Працівники поліції запропонували йому пройти освідування на стан алкогольного сп"яніння, так як були підозри, що він вживав алкоголь. Ствердив, що того дня він дійсно випив пиво і сів за кермо. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп"яніння шляхом продуву приладу "Драгер" та їхати у медзаклад він відмовився. Визнав, що запропонував працівнику поліції гроші за те, щоб він не складав щодо нього протоколи, на що працівник поліції його попередив про неприпустимість пропозиції хабара і наголосив на кримінальній відповідальності за такі дії, і продовжив оформляти адмінматеріали. Однак, він взяв 1500 гривень - три купюри по 500 гривень та й поклав гроші в салон патрульної поліції у підстаканник між передніми сидіннями авто.

Обвинувачений ОСОБА_3 у скоєному щиро розкаявся, зазначивши, що розуміє тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, дуже шкодує, просить вибачення, вказавши, що в скоєному відразу зізнався, просив призначити йому покарання у виді штрафу.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , визначивши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, а саме: пропозиція надати службовій особі неправомірну вигоду та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.369 КК України, як пропозиція надати службовій особі неправомірну вигоду та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст.ст. 12, 45 КК України є нетяжким злочином, віднесений до корупційних кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття.

На переконання суду, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в суб`єктивному ставленні останнього до вчиненого, зокрема, в тому, що він визнав факт вчинення кримінального правопорушення та негативні наслідки такого, визнав свою провину у вчиненому повністю, дав визнавальні показання, усвідомив протиправність своєї поведінки.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.ст. 12, 45 КК України є нетяжким корупційним злочином, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, молодий за віком, неодружений, має місце реєстрації та проживання, за місцем проживання не характеризується негативно, за даними наявної документації на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, є офіційно непрацевлаштованим, однак працездатним, займається тимчасовими підробітками, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що таке покарання обтяжують, а також дані висновку Ужгородського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, викладеного у досудовій доповіді, за яким ймовірність вчинення ОСОБА_3 повторного правопорушення є середньою, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високого ризику небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб, за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд прийшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.1 ст.369 КК України у межах, встановлених у санкції вказаної частини ст.369 КК України, у виді штрафу. При цьому, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, однак з врахуванням того, що останній є людиною молодого віку, є працездатним, тому на переконання суду, даний вид покарання може бути йому призначений.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Питання заходів забезпечення кримінального провадження суд вирішує у порядку ст.174 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

З огляду на особу обвинуваченого ОСОБА_3 та його належну процесуальну поведінку, обставини вчинення ним кримінального правопорушення, визначену йому міру покарання, суд не знаходить підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, в тому числі учасники судового процесу не заявляли клопотання про обрання такого або продовження, та не надали суду доказів, що на час розгляду справи в суді існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази, а саме: грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п"ятсот) гривень - три купюри номіналом по п`ятсот гривень з серіями та номерами - СД 2841286, ВА 2216755, ФЗ 6922276, які вилучено в ході огляду місця події від 2 червня 2022 року, - конфіскувати в дохід держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 13 червня 2022 року на гроші в сумі 1500 (одна тисяча п"ятсот) гривень - три купюри номіналом по п`ятсот гривень з серіями та номерами - СД 2841286, ВА 2216755, ФЗ 6922276, які вилучено в ході огляду місця події від 2 червня 2022 року, - скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1