В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, угоду про визнання винуватості, яка укладена 09 грудня 2022 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за згодою потерпілого ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0002426, яке внесене до ЄРДР 27 вересня 2022 року стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пінчуки Васильківського району Київської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2022 року, за ч. 1 ст. 190 КК України, до обмеження волі строком на один рік, від відбування якого звільнений, на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком на один рік,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (далі Угода про визнання винуватості),

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 , установив таке.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_5 обвинувачувався за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, за таких фактичних обставин.
У зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до ст. 1 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України за № 133/2022 від 14 березня 2022 року, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого

2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Разом з цим, відповідно до Указу Президента України за № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, затвердженим Законом України від 23 серпня 2022 року № 2500-IX,

продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 серпня

2022 року строком на 90 діб до 21 листопада 2022 року.

Встановлено, що 17 березня 2022 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебував на території домоволодіння АДРЕСА_2 , та в цей час у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна потерпілого ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає незаконно проник до будинку, який знаходиться на території вказаного домоволодіння, в якому проживає потерпілий ОСОБА_4 , де усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, вчинив з будинку крадіжку пневматичної гвинтівки марки «ВАМ» моделі «XS B12», вартістю 1880 гривень 80 копійок, що належить потерпілому ОСОБА_4 .

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 1880 гривень 80 копійок.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Згідно із Угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі. Також сторони погодились на застосування судом положень ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю вироків.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Згідно із абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, потерпілий ОСОБА_4 надав прокурору згоду на укладення Угоди про визнання винуватості.

Отже, у кримінальному провадженні № 0002426, яке внесене до ЄРДР 27 вересня 2022 року стосовно: ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.
ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє: що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд зазначає, що Угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану

Погоджене у ній покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про його особу, а саме він раніше судимий, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра допомогу не отримує.

Судом встановлено, що Угода про визнання винуватості, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Судом установлено, що згідно із вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2022 року, ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України, до обмеження волі строком на один рік, від відбування якого звільнений, на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

Таким чином, кримінальне правопорушення, у якому визнаний винним ОСОБА_5 вчинене у період відбуття ним іспитового строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, при застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Згідно із пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 вчинив новий злочин, до завершення іспитового строку, визначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2022 року, суд визначає йому остаточне покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, з розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі, у виді п`яти років двох місяців позбавлення волі.

Судом підстав, передбачених КК України, для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, не установлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, судом не встановлено, оскільки у порядку ст. 331 КПК України, від прокурора клопотань про це не надходило.

Керуючись ст. 177, 331, 368, 374, 392, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

угоду про визнання винуватості, яка укладена 09 грудня 2022 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за згодою потерпілого ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0002426, яке внесене до ЄРДР 27 вересня 2022 року стосовно: ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднати до покарання призначеного даним вироком, невідбуту ОСОБА_5 частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2022 року, з розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді п`яти років двох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_5 , після приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з обмеженнями передбаченими ст. 394, 424 КПК України.

Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду

ОСОБА_7