17.02.23 Справа № 469/141/23
1-кс/469/25/23
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2023 року смт.Березанка
Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
встановила:
Прокурор 07 лютого 2023 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме:
- дві бензопили марки "VITALS" моделі "BKZ 5223n 18", власником яких є ОСОБА_5 ;
- дев"ять зрізаних стовбурів дерев діаметром від 16 до 32 см.
06 лютого 2023 року проведено огляд місця події, у ході якого виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно, яке 07 лютого 2023 року визнано речовими доказами.
Прокурор посилається на те, що зазначене у клопотанні майно використане як засоби та знаряддя кримінального правопорушення і зберегло на собі його сліди, а іншими способами довести обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, неможливо.
Ухвалою слідчого судді від 09 лютого 2023 року клопотання було повернуте прокурору для усунення виявлених недоліків.
10 лютого 2023 року прокурор надав уточнене клопотання.
У зв"язку із перебуванням слідчого судді у короткостроковій відпустці та на навчанні клопотання розглянуте після закінчення дії вказаних обставин.
У судове засідання прокурор не з"явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі у зв"язку із зайнятістю, просив клопотання задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_5 у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений телефонограмою.
За таких обставин слідчий суддя вважає можливим розгляд клопотання без участі осіб, які не з"явились у судове засідання, оскільки це не порушує прав учасників кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
За змістом ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, якщо майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), слідчий суддя, зокрема, суд повинен враховувати:
- правову підставу для арешту майна;
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб;
- необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи наявність обставин, що свідчать про існування на час розгляду клопотання обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного у клопотанні, а саме про місце вирубки дерев у захисній смузі, кількість виявлених свіжих спилів дерев - дев"ять пнів, їх діаметр від 16 до 32 см., обсяг заготовленої деревини приблизно 2 куб.м., які підтверджуються протоколом огляду місця події (а.с.12-16), слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність підстав для арешту вилученої деревини, яка відповідає критеріям ст.98 КПК України та в силу своїх якостей може бути знищена без застосування арешту, а тому клопотання у цій частині підлягає задоволенню.
Власник майна не позбавлений права на звернення до слідчого судді у порядку ч.1 ст.174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Зазначені у клопотанні ризики знищення або конструктивних змін техніки, виходячи з того, що вона має значну цінність, у тому числі практичну, для його володільця, при розгляді клопотання не доведені, як не доведена і необхідність збереження вказаного майна у існуючому стані; крім того, заявлений прокурором захід забезпечення кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, та відповідні обмеження прав власника майна є явно непропорційними щодо тяжкості кримінального правопорушення, а тому у зазначеній частині клопотання належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и л а :
Клопотання задовольнити частково.
Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому та власнику майна, якому роз"яснити право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.
Слідчий суддя :