Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/665/22
Провадження № 1-кп/499/16/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 (далі - також прокурор), обвинуваченої та її захисника адвоката ОСОБА_5 (далі - також захисник) розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, обвинувальний акт кримінального провадження № 0000027 за обвинуваченням ОСОБА_6 (далі - також обвинувачена, особа, мати), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Благоєве, Іванівського (натепер Березівського) району, Одеської області, зареєстрованої в будинку АДРЕСА_1 та фактично проживаючої в будинку АДРЕСА_2 , зі слів працюючої по найму, яка не має базової середньої освіти, незаміжньої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 4 статті 186, частиною 2 статті 304 Кримінального кодексу України (далі - також КК),

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та стаття (частини статті) КК, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа таке.

Обвинувачена, усвідомлюючи протиправність, суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно:

- наприкінці серпня 2021 року, більш точна дата досудовим слідством не встановлена,приблизно о 23 годині 30 хвилин, з метою втягнення малолітнього в злочинну діяльність способом прохання та переконання про отримання матеріальної вигоди, використовуючи власний авторитет матері, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 (далі - також будинок 78), під час розмови, запропонувала малолітньому сину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - також син, ОСОБА_7 ), який погодився з пропозицією, вчинити крадіжку майна з будинку АДРЕСА_3 (далі - будинок 70), власником якого є ОСОБА_8 (далі - також ОСОБА_8 ), отож схилила малолітнього до вчинення злочинних дій, порушила принцип вільного розвитку особистості, умови нормального розвитку виховання малолітнього та втягнула малолітнього сина у протиправну діяльність; за таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 304 КК за ознаками, - втягнення малолітньої особи у протиправну діяльність, вчинене матір`ю.

- наприкінці серпня 2021 року, більш точна дата досудовим слідством не встановлена, приблизно о 23 годині 30 хвилин, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_7 , який не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, з метою направленою на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, через не зачинені на замок металеві ворота зайшла на територію подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де переконавшись у відсутності сторонніх осіб, шляхом пошкодження навісного металевого замка вхідних дверей проникла до приміщення літньої кухні будинку АДРЕСА_3 , звідки здійснила крадіжку належного ОСОБА_8 телевізора марки «HYNDAI» вартістю 797 гривень, пульта дистанційного управління до телевізора, вартістю 59 гривень, цифрового приймача телевізійних каналів марки «GLs1126» вартістю 333 гривні (далі - майно ОСОБА_8 ), чим спричинила останньому матеріальну шкоду в загальному розмірі 1189 гривень та надалі залишила місце вчинення кримінального правопорушення й розпорядилася майном на власний розсуд; за таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК за ознаками, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена з проникненням у житло.

- 09 січня 2022 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, з метою втягнення малолітнього в злочинну діяльність способом прохання та переконання про отримання матеріальної вигоди у виді продуктів харчування, використовуючи власний авторитет матері, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , запропонувала сину, який погодився з пропозицією, вчинити крадіжку курей з будинку АДРЕСА_4 (далі - також будинок 35), власником яких є ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - також ОСОБА_9 ), отож схилила малолітнього до вчинення злочинних дій, порушила принцип вільного розвитку особистості, умови нормального розвитку виховання малолітнього та втягнула малолітнього сина у протиправну діяльність; за таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 304 КК за ознаками, - втягнення малолітньої особи у протиправну діяльність, вчинене матір`ю.

- 10 січня 2022 року приблизно о 00 годині 30 хвилин, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, діючи повторно, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_7 , який не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, з метою направленою на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, через ділянку землі не огородженої забором зайшла на територію подвір`я будинку АДРЕСА_4 , де переконавшись у відсутності сторонніх осіб, шляхом відгинання металевої скоби, за допомогою якої було замкнуто вхідні двері проникли до господарчого приміщення для утримання домашньої птиці, звідки здійснила крадіжку чотирьох курей вартістю 200 гривень кожна, та надалі залишила місце вчинення кримінального правопорушення й розпорядилася майном на власний розсуд; згодом, 11 січня 2022 року приблизно о 00 годині 30 хвилин, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , який не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, з метою направленою на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, через ділянку землі не огородженої забором знов зайшла на територію подвір`я будинку АДРЕСА_4 , де переконавшись у відсутності сторонніх осіб, шляхом відгинання металевої скоби, за допомогою якої було замкнуто вхідні двері проникла до господарчого приміщення для утримання домашньої птиці, звідки здійснила крадіжку десятьох курей вартістю 200 гривень кожна, та металевий двоколісний візок, вартістю 392 гривні, чим спричинила останній матеріальну шкоду в загальному розмірі 3192 гривні та надалі залишила місце вчинення кримінального правопорушення й розпорядилася майном на власний розсуд; за таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК за ознаками, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

- 15 січня 2022 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, з метою втягнення малолітнього в злочинну діяльність способом прохання та переконання про отримання матеріальної вигоди, використовуючи власний авторитет матері, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , запропонувала сину, який погодився з пропозицією, вчинити крадіжку майна з будинку АДРЕСА_5 (далі - також будинок АДРЕСА_5 ), власником якого є ОСОБА_10 (далі - також ОСОБА_10 ), отож схилила малолітнього до вчинення злочинних дій, порушила принцип вільного розвитку особистості, умови нормального розвитку виховання малолітнього та втягнула малолітнього сина у протиправну діяльність; за таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 304 КК за ознаками, - втягнення малолітньої особи у протиправну діяльність, вчинене матір`ю.

- 16 січня 2022 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, діючи повторно, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_7 , який не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, з метою направленою на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, через не зачинені на замок металеві ворота зайшла на територію подвір`я будинку АДРЕСА_5 , де переконавшись у відсутності сторонніх осіб, витягла віконну раму в приміщенні літньої кухні будинку АДРЕСА_5 та через віконний отвір проникла до приміщення літньої кухні, звідки здійснила крадіжку належних ОСОБА_10 алюмінієвої каструлі ємністю 8 літрів, вартістю 298 гривень, двох чавунних казанів, ємністю по три літри вартістю 262 гривні, кожен, чавунного казану ємністю 5 літрів, вартістю 341 гривня, потім використовуючи фізичну силу, шляхом натиску на дверне полотно відчинила вхідні двері до будинку АДРЕСА_5 , де з однієї з кімнат здійснила крадіжку скляної банки з медом ємністю 3 літри, вартістю 624 гривні (далі - майно ОСОБА_10 ), чим спричинила останньому матеріальну шкоду в загальному розмірі 1787 гривень та надалі залишила місце вчинення злочину й розпорядилася майном на власний розсуд; за таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК за ознаками, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, з проникненням у житло.

- 15 квітня 2022 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи на ґрунтовій дорозі біля центрального кладовища селища Петрівка, Березівського району, Одеської області, після раптової сварки, на ґрунті виниклих неприязних відносин з ОСОБА_11 (далі - також ОСОБА_11 ), та завдання сином, який обурився нетактовною поведінкою ОСОБА_11 стосовно його матері, одного удару долонею по обличчю й поштовху руками ОСОБА_11 , з метою втягнення малолітнього в злочинну діяльність способом прохання та переконання про отримання матеріальної вигоди, використовуючи власний авторитет матері, запропонувала сину, який погодився з пропозицією, заволодіти майном ОСОБА_11 , отож схилила малолітнього до вчинення злочинних дій, порушила принцип вільного розвитку особистості, умови нормального розвитку виховання малолітнього та втягнула малолітнього сина у протиправну діяльність; за таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 304 КК за ознаками, - втягнення малолітньої особи у протиправну діяльність, вчинене матір`ю.

- 15 квітня 2022 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, в ході раптової сварки, на ґрунті виниклих неприязних відносин з ОСОБА_11 , під час якої, ОСОБА_7 захищаючи мати завдав ОСОБА_11 один удар долонею по обличчю й поштовх руками, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, діючи повторно, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_7 , який не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, з корисних мотивів, в умовах воєнного стану, відкрито заволоділа належною ОСОБА_11 сумкою в якій знаходились ключі від будинку, які не представляють для останньої матеріальної цінності, мобільним телефоном «НОКІА 1110» вартістю 250 гривень, велосипедом «Україна» вартістю 700 гривень (далі - також майно ОСОБА_11 ), чим спричинила матеріальну шкоду останній в загальному розмірі 950 гривень та надалі залишила місце вчинення кримінального правопорушення й розпорядилася майном на власний розсуд; за таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК - відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений, повторно, в умовах воєнного стану.

За сукупністю особа обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: частиною 3 статті 185 КК за ознаками, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення; частиною 4 статті 186 КК - відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно, в умовах воєнного стану; частиною 2 статті 304 КК за ознаками, - втягнення малолітньої особи у протиправну діяльність, вчинене матір`ю.

2.Учасники судового провадження висловили таке.

Обвинувачена в судовому засіданні, у вчинених діяннях визнала себе винною повністю, підтвердила в своїх свідченнях сутність пред`явленого їй обвинувачення, мотив і спосіб вчинення інкримінованих діянь, а також додатково показала, що вчинене за кожним епізодом обвинувачення відбулося через неможливість знайти кошти на проживання, раніше вчиняла подібне, розкаюється у вчиненому.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до судового засідання не з`явилися, направили до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити без їх участі (а.с. 40, 42, 46).

Потерпілий ОСОБА_12 , до судового засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав, повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою-повісткою (а.с. 127).

Представник органу з питань пробації, належним чином повідомлена про дату, час і місце в судове засідання не прибула, направивши до суду досудову доповідь щодо обвинуваченого, що за правилами частини 3 статті 327 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) не перешкоджає судовому розгляду.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин такі.

За відсутності заперечень учасників судового провадження, добровільності їх позиції, сумнівів у правдивості свідчень обвинуваченого, суд, у порядку встановленому статтею 349 КПК, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченої та дослідженням, що характеризують її особу документів, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються й правильно розуміються.

Обвинувачена повністю визнала себе винною в обсязі пред`явленого їй за кожним епізодом обвинувачення. Під час допиту обвинувачена детально розповіла про обставини вчинення кримінальних правопорушень та щиро розкаялася у вчиненому, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, місця, часу, мотиву, мети і способу здійснення кримінальних правопорушень.

Іванівський районний суд Одеської області вироком від 15 червня 2022 року визнав обвинувачену винною у вчиненні 11 листопада 2021 рокукримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК та призначив покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців із застосуванням положень статей 75, 76 КК (далі - також вирок від 15 червня 2022 року).

Одеський апеляційний суд вироком від 19 жовтня 2022 року скасував вирок від 15 червня 2022 року в частині покладення на обвинувачену обов`язків передбачених 76 КК та ухвалив в цій частині новий вирок, не змінивши по суті призначене вироком від 15 червня 2022 року покарання обвинуваченій у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців із застосуванням положень статті 75, 76 КК (далі - також вирок від 19 жовтня 2022 року).

За свідоцтвом про народження обвинувачена є матір`ю ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 113).

Обвинувачена проживає в будинку АДРЕСА_2 та має такий склад сім`ї: донька ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , донька - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (довідка виконавчого комітету Великобуялицької сільської ради Березівського району, Одеської області від 17 січня 2022 року, а.с. 123).

4. Мотиви призначення покарання та обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання такі.

Сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено (частина 1 статті 33 КК).

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (частина 1 статті 70 КК).

За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу (частина 4 статті 70 КК).

У статті 1 Закону України «Про оборону» терміни вживаються у такому значенні: воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено. До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації (частина 1, 2 статті 7 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Президент України Указом від 24 лютого 2022 року №64/2022, ввів в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Президент України Указом від 22 квітня 2022 року №259/2022, в Україні продовжив строк дії воєнного стану із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

У пунктах 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», суд роз`яснив, якщо злочини, які утворюють повторність відповідають одному і тому ж складу злочину (наприклад крадіжки, поєднані з проникненням в житло), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини Кримінального кодексу України. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатися в процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів. Згідно з частиною першою статті 33 КК сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден із яких її не було засуджено.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд звернув увагу судів на те, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

У пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд роз`яснив, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2004 № 2 «Про застосування судами законодавства про відповідальність за втягнення неповнолітніх у злочинну чи іншу антигромадську діяльність», суд роз`яснив, що при вирішенні питання про кваліфікацію злочину, вчиненого дорослою особою із залученням неповнолітніх осіб, які внаслідок свого віку (ст. 22 КК (2341-14) чи неосудності (ст. 19 КК) не є його суб`єктами, треба мати на увазі, що таке спільне вчинення злочину не утворює співучасті. У зазначених випадках відповідно до ч. 2 ст. 27 КК доросла особа розглядається як виконавець злочину, і її дії кваліфікуються за статтями КК, якими передбачено відповідальність за цей злочин і за втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.

Суд зазначає, що передбачені статтею 70 КК правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинамиоднієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади кримінальних правопорушень і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Якщо вчинені кримінальні правопорушення, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК повинні отримувати окрему кваліфікацію. Якщо ж кримінальні правопорушення, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення, їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. У таких випадках повторність кримінальних правопорушень повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних кримінальних правопорушень.

Отже, за умови вчинення декількох самостійних тотожних кримінальних правопорушень, що кваліфікуються за однією частиною однієї статті, наприклад частини 3 статті 185 КК, покарання за вироком суду застосовується до особи, визнаної винною у їх вчиненні, де враховується, зокрема ступінь тяжкості кваліфікованого за цією частиною статті кримінального правопорушення, на яку впливає кількість вчинених кримінальних правопорушень, розмір заподіяної шкоди кожному з них окремих потерпілих та інші об`єктивні та суб`єктивні ознаки цих правопорушень.

Суд наголошує, що кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 72, 75-78 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інші кримінальні правопорушення, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально.

Проте, таке не виключає того, що суд, призначивши покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, коли особа до ухвалення вироку в першій справі вчинила інші кримінальні правопорушення, має право лише після призначення остаточного покарання за спеціальними правилами частини 4 статті 70 КК вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточно призначеного покарання з випробуванням в порядку, передбаченому статтею 75 КК, або на підставі сукупної оцінки всіх вчинених кримінальних правопорушень не застосовувати такого з урахуванням суспільної небезпечності як вчиненого, так і особи.

Водночас, кримінально-правові норми, що визначають підстави, межі, правила та порядок призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за частиною 4 статтею 70 КК, зважаючи на виявлення кримінальних правопорушень, про вчинення яких до постановлення попереднього вироку не було відомо, однозначно вимагають від суду вирішити питання про призначення остаточного покарання за спеціальними правилами частиною 4 статтею 70 КК, оскільки особа, крім тотожних кримінальних правопорушень, що кваліфікуються за частиною 3 статті 185 КК в першій та цій справі, вчинила також кримінальне правопорушення за частиною 2 статті 304 КК.

Суд констатує, що син обвинуваченої, як малолітній не є суб`єктом кримінального правопорушення, тому треба мати на увазі, що такі спільні вчинені з обвинуваченою кримінальні правопорушення не утворює співучасті. Відтак дії обвинуваченої кваліфікуються за відповідними статтями КК, якими передбачена відповідальність за ці кримінальні правопорушення і за втягнення малолітнього у злочинну діяльність.

Оскільки, виходячи з аналізу доказів, досліджених з урахуванням положень частини 3 статті 349 КПК, встановлено, що обвинувачена, усвідомлюючи протиправність, суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно вчинила дії за наведених у пункті 1 цього вироку фактичних обставин, тому суд вважає доведеною її вину у вчинені кримінальних правопорушень та такі її дії кваліфікує за частиною 3 статті 185 КК за ознаками, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення; частиною 4 статті 186 КК - відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно, в умовах воєнного стану; частиною 2 статті 304 КК за ознаками, - втягнення малолітньої особи у протиправну діяльність, вчинене матір`ю.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, виходячи з приписів статей65 - 68 КК, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення як обставини, що пом`якшує покарання, а також вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, якою є потерпіла ОСОБА_9 , як обставини обтяжуючої її провину.

Суд враховує відомості про обвинувачену як про особу, яка: має постійне місце проживання, негативно характеризується за місцем проживання, офіційно не працюючої, зі слів працюючої по найму, маючої на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, яка не має базової середньої освіти, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за майнові кримінальні правопорушення та висновків не зробила, про що свідчать її подальші дії по втягненню сина у протиправну діяльність.

Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, за якою орган пробації вважає, що ризики вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюються як високі, а ризики небезпеки для суспільства, зокрема для окремих осіб, оцінюються як низький, а виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (далі - доповідь, а.с. 84-89).

З урахуванням викладених вище обставин, враховуючи положення статті 65 КК про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень, та досягнення інших цілей покарання, суд вважає, що вказані обставини не дозволяють застосувати до обвинуваченої після призначення покарання положення статей 75, 76 КК. Отже, суд призначає особі покарання в межах, встановлених санкцією частиною 3 статті 185, частиною 4 статті 186, частиною 2 статті 304 КК й з урахуванням приписів частини 1, 4 статті 70 КК, та вважає не можливим виправлення особи без ізоляції, тому вона підлягає поміщенню на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку такі.

Суд не ухвалює рішення про цивільний позов, який в кримінальному проваджені не пред`явлений.

Суд, вирішуючи питання про скасування арешту майна, за відсутності випадків визначених частиною 4 статті 174 КПК, вважає, що накладений слідчим суддею Березівського районного суду Одеської області ухвалами від 26 січня 2022 року, 18 лютого 2022 року, 26 травня 2022 року арешт слід скасувати.

За приписами частин 5, 9 статті 100 КПК речові докази надані суду, зберігаються в суді, питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Прокурор, за відсутності заперечень учасників судового провадження, зазначила, що майно на підставі розписок повернуте потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 й перебуває в їх власності.

Суд не здійснює, в порядку передбаченому статтями 124-126 КПК, розподіл процесуальних витрат за відсутності їх документального підтвердження.

Суд не ухвалює рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки стороною обвинувачення клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченої не заявлялися.

Керуючись статтями 9, 369-371, 373-374, 532 КПК, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 3 статті 185, частиною 4 статті 186, частиною 2 статті 304 Кримінального кодексу України, та призначити їй:

- за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років;

- за частиною 2 статті 304 Кримінального кодексу України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного Іванівським районним судом Одеської області вироком від 15 червня 2022 року та Одеським апеляційним судом вироком від 19 жовтня 2022 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Початок строку відбування покарання стосовно ОСОБА_6 обчислювати з моменту її фактичного затримання.

Арешт, накладений слідчим суддею Березівського районного суду Одеської області ухвалами від 26 січня 2022 року, 18 лютого 2022 року, 26 травня 2022 року на: велосипед «Україна» чорного кольору з оранжевою передньою рульовою вилкою; мобільний телефон «Nokia» 11110 сірого кольору, зв`язку ключів з трьома брелоками; скляної банки об`ємом три літри з медом, трьох газових конфорок, одного алюмінієвого ківшу об`ємом 1,5 літра, одного алюмінієвого чайника, однієї алюмінієвої кружки об`ємом 0,5 літра, двох чавунних сковорідок, однієї алюмінієвої каструлі об`ємом 8 літрів, однієї алюмінієвої кришки від сковорідки, двох чавунних казанів об`ємом по три літри, одного чавунного казана об`ємом п`ять літрів; телевізор «HYNDAI» сірого кольору, пульт дистанційного управління до телевізора «HYNDAI», сірого кольору, приймач телевізійних каналів марки «GI» s1126 чорного кольору - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_16