Справа № 369/4093/23
Провадження №1-кс/369/935/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , підозрюваноїОСОБА_4 , захисникаОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України та клопотання захисника ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді поміщення підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги, в умовах, що виключають небезпечну поведінку

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СВ ВП№1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській областізнаходяться матеріали кримінального провадження, внесені 21.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426, за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.03.2023 близько 12:30 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_1 , де маючи прямий умисел, направлений на заподіяння смерті своєму малолітньому синові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взявши немовля з ліжечка на руки, відчинила вікно спальної кімнати п`ятого поверху квартири, в якій перебувала та викинула з вікна даної кімнати свого малолітнього сина ОСОБА_7 .

Згідно висновка лікаря від 21.03.2023 у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено наступні тілесні ушкодження: травми численних ділянок тіла, важка політравма, ВЧМТ, множинні переломи кісток черепа зі зміщенням, ЗТГК, ЗТЖ. Від отриманих травм малолітній ОСОБА_7 помер.

21.03.2023 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Варварівка Олевського району Житомирської області, українку, громадянку України, не працюючу, заміжню, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судиму.

Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України є: протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України, протокол обшуку від 21.03.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , протокол огляду місця події від 21.03.2023, протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , (адміністратор клініки «Добробут»); ОСОБА_9 (лікар-педіатр клініки «Добробут»); ОСОБА_10 (мати підозрюваної ОСОБА_4 ); ОСОБА_11 (чоловіка підозрюваної ОСОБА_4 ), речові докази по справі, інші докази у своїй сукупності.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У даному випадку ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину санкція статті за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання нею перед органом досудового розслідування та судом покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрювана може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що остання, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, у вчиненні якого вона підозрюється та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваної з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне.

- ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного вбивства малолітньої дитини, тобто в умисному вбивстві свого рідного малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цинічність даного злочину виявляється в тому, що ОСОБА_4 є рідною матір`ю померлого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також те, що скориставшись безпораднім станом немовляти, викинула його з вікна квартири, що розташована на п`ятому поверсі багатоповерхового будинку.

Хоч підозрювана ОСОБА_4 має постійне місце проживання та міцні зв`язки на території Київської області, оскільки проживає разом зі своїм чоловіком, однак під страхом невідворотності покарання, яке їй загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування.

Враховуючи ці обставини і тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, існує реальний ризик переховування підозрюваної з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що свідками у даному кримінальному провадженні є мати підозрюваної ОСОБА_4 - ОСОБА_10 , чоловік підозрюваної ОСОБА_4 - ОСОБА_11 , а також працівники клініки, яка знаходиться неподалік місця вчинення злочину. Тому у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може чинити безпосередній тиск на свідків, частина з яких є родичами підозрюваної, для зміни їх показань в подальшому задля уникнення від відбування покарання, яке їй загрожує.

Враховуючи вищевикладене, відносно ОСОБА_4 слідчий вважає, що необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваною передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст. ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрювану можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Наявність вищевказаних ризиків свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідча просила суд застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Варварівка Олевського району Житомирської області, українки, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» строком 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі, оскільки жоден більш м`який запобіжний захід невзмозі усунути наявні ризики у справі.

У судовому засіданні підозрювана та її захисник заявили клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», яке знаходиться за адресою: Київська область, смт. Глеваха, вулиця Вокзальна 8.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області знаходяться матеріалах кримінального провадження, внесені 21.03.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426, за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

21.03.2023 року ОСОБА_4 була затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

21.03.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, відповідно до якого, 21.03.2023 року, приблизно о 12:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_1 , взяла немовля з ліжечка на руки, відчинила вікно спальної кімнати п`ятого поверху квартири, в якій перебувала та викинула з вікна даної кімнати свого малолітнього сина ОСОБА_12 , який від отриманий травм помер.

Відповідно до медичної карти стаціонарного хворого №3351, ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Клінчна лікарня «ПСИХІАТРІЯ»» з діагнозом: гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Галюцинаторно-параноїдний синдром. Суїцидальна спроба.

Відповідно до зазначеної виписка, ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні повторно та їй потрібна повторна госпіталізація.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Клінічна лікарня «ПСИХІАТРІЯ»» з діагнозом: гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Галюцинаторно-параноїдний синдром. Суїцидальна спроба та відповідно до зазначеної виписка, ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні повторно та їй потрібна повторна госпіталізація, тому просив суд обрати запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу.

Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, зокрема, пояснення потерпілих та свідків, свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України. Також підозрювана не заперечувала своєї причетності до інкримінованих їй подій.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В даному випадку, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрювана може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- впливати на потерпілих та свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Враховуючи вищевикладені обставини та встановлену слідчим суддею ступінь ризиків та характеризуючи обставини, ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який дієво забезпечить виконання підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та, в даному конкретному випадку, відповідає інтересам суспільства.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини або із застосуванням насильства.

Враховуючи зухвалий спосіб вчинення інкримінованого злочину, суд вважає неможливим застосувати до підозрюваної заставу, з урахуванням виключної суспільної небезпеки підозрюваного та ранньої стадії досудового розслідування.

З приводу клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», яке знаходиться за адресою: Київська область, смт. Глеваха, вулиця Вокзальна 8, судом встановлено наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно до вимог ч.2 ст.503 КПК України визначено, що якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сімї з обовязковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

21.03.2023 року ОСОБА_4 була затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

21.03.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ст. 94 КК України передбачено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах посиленого нагляду.

Відповідно до ч 5. ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, зважаючи обґрунтованість повідомленої підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, з огляду на те, що людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3 Конституції України), встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що належний контроль за поведінкою підозрюваної та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обгрунтованим та підлягає до задоволення.

Клопотання адвоката зазначених висновків слідчого судді не спростовують, оскільки на час розгляду клопотання не прийнято рішення про зміну порядку досудового досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, у слідчого судді відсутні підстави для врахування клопотання сторони захисту.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника клопотання захисника ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді поміщення підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги, в умовах, що виключають небезпечну поведінку - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Варварівка Олевського району Житомирської області, українки, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» на строк 60 діб, а саме до 19 травня 2023 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 24.03.2022 року о 15:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1