ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/7184/22

Номер провадження 1-кп/495/760/2022

28 жовтня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000974 від 20 серпня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Єреван Республіка Арменія, громадянина України, не одруженого,неповнолітніх дітей не маючого ,раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -

сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області- ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинів кримінальне правопорушення,передбачене ч.3 ст. 332 КК України, при наступних обставинах:

Обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, у невстановленому досудовим розслідуванням місці,даті та часі, за попередньою змовою з невстановленою в ході проведення досудового розслідування особою, маючи приямий умисел та корисливі мотиви, після введення Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на теріторії України воєнного стану,розмуміючи та нехтуючи зазначеними правилами на заборону виїзду з теріторії України особам чоловічої статі у віці з 18 до 60 років,приняли для себе рішення організувати незаконне переправлення осіб чоловічої статі через державний кордон України,з метою отримання грошової винагороди.

З метою реалізації свого злочинного умислу, обвинувачений ОСОБА_3 за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,тобто діючи з прямим умислом, керуючись корисливими мотивами і прагненням незаконної наживи,добре розуміючи порядок перетину та недоторканість державного кордону України, достовірно знаючи що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_6 у зв*язку з військовою агресією збройних сил Російської Федерації проти України на всій теріторії України запроваджено військовий стан,реалізував злочинну діяльність,метою якої є незаконне переправлення осіб,через державний кордон України та розробили відповідний злочинний план,який передбачав допомогу в безперешкодному сприянні перетину державного кондону України.

Продовжуючи свої злочинні дії, 18 серпня 2022 року,більш точний час під час проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, обвинивачений ОСОБА_3 за попередньої змовою з невстановленою в ході досудового слідства особою,реалізуючи єдиний злочинний умисел,направлений на незаконне переправлення громадянина ОСОБА_7 через державний кордон України,діючи умисно,з корисливих мотивів, у невстановлений під час проведення досудового розслідування шляхом, незаконно здобув та передав останньому завідомо підроблений офіційний документ, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов*язаного № НОМЕР_1 виданий військовим комісаром Херсонського об НОМЕР_2 єднаного міського військового комісаріату від 31.03. 2020 року.

Далі, обвинувачений ОСОБА_3 реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на організацію незаконного перетинання громадянином ОСОБА_7 через державний кордон України,діючи умисно,з корисливих мотивів, надав вказівки громадянину ОСОБА_7 про те,що останній буде проходити державний кордон України пішки, а обвинувачений ОСОБА_3 проїде за ним на автомобілі "Ford Focus" державний номер " НОМЕР_3 " власником якого є ОСОБА_8 та яким на підставі довіреності фактично користується ОСОБА_7 .

В подальшому,20 серпня 2022 року о 17 годин 45 хвилин,більш точний час слідством не встановлений, на пропускному пункті " Старокозаче" Білгород-Дністровського району Одеської області громадянин ОСОБА_7 надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблений офіційний документ, а сама: посвідчення військовозобов*язаного № НОМЕР_1 виданий військовим комісаром Херсонського об НОМЕР_2 єднаного міського військового комісаріату від 31.03. 2020 року та після виявлення ознак підробки був затриманий останніми за спробу незаконного перетинання державного кордону України.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини та пояснив суду,що дійсно,йому було відомо про Указ Президента України згідно до якого була введена заборона на виїзд громадян України віком від 18 до 60 років за ії межи. Але він з метою допомоги громадянину ОСОБА_7 в незаконному перетині кордону України у раніше йому незнайомого чоловіка отримав підроблену довідку військового комісаріату ,за допомогою якої вони мали намір перетнути кордон України. Вони разом з ОСОБА_7 прибули на пропускной пункт " Старокозаче", при цьому він намагався перетнути кордон на автомобілі ОСОБА_7 а ОСОБА_7 переходив пропускний пункт пішки, але при здійсненні прикордонного контролю був затриманий з підробною довідкою та затриманий співробітниками прикордонної служби за спробу незаконного перетинання державного кордону. В скоєному щиро розкаявся.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 332 КК України як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами та вказівками,надання засобів,за попередньою змовою групою осіб,з корисливих мотивів.

Стосовно призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд приходить до наступного :

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України , особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що при розгляді справ рішення ЄСПЛ застосовуються як джерело права.

Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним».

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, позитивну характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, його щире каяття в скоєному.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині КК України.

Суд вважажє,щобставинами, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України є:

- щире каяття, яке полягає у тому, що обвинувачений ОСОБА_3 і на стадії досудового розслідування й на стадії судового розгляду щиро покаявся у скоєному кримінальному правопорушенні, усвідомив його злочинні наслідки та недопустимість вчинення аналогічних чи інших правопорушень у майбутньому, що безумовно буде сприяти його виправлення, що і є одним з основних завдань кримінального покарання.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Зокрема, при призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що в ході проведення досудового розслідування та судового розгляду встановлені інші пом`якшуючі обставини ОСОБА_3 , а саме те, що обвинуваченому після вручення письмового повідомлення про підозру, відповідно до ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 208 000 грн.

За ініціативою обвинуваченого вказані грошові кошти були внесені заставодавцем та одразу за клопотанням ОСОБА_3 перераховані на спеціальний рахунок Національного банку України для потреб Збройних Сил України. Зазначене вказує, що обвинувачений ОСОБА_3 став на шлях виправлення та почав усіма можливими способами істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та свою суспільну небезпечність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України суд, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Також, при призначенні покарання необхідно врахувати стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що згідно з довідкою військово лікарської комісії виданою ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 12/800 від 25.07.2022 останній непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, у зв`язку з діагностуванням стабільної стенокардії ІІ-ІІІ післяінфарктного кардіосклерозу.

Із пом`якшуючих обставин варто зазначити, що ОСОБА_3 з 2017 року входить до складу ГО «Кодекс честі».Після агресії проти України на власному виробничому підприємстві, яке знаходиться у селі Августівка Біляївського району Одеської області,обвинувачений безкоштовно розмістив військовослужбовців (які до теперішнього часу там знаходяться), а також надав власну сільськогосподарську техніку для облаштування бліндажів та інших інженерних споруд, що крім характеристики з вищевказаної громадської організації також підтверджується також листом командиру Військової частини № НОМЕР_4 ОСОБА_9 , зареєстрованого за № 3/12/686 від 15.09.2022.

До обставин, які характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_3 належить те, що останній є фізичною особою-підприємцем, не одружений, до кримінальної або адміністративної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг та зауважень відносно обвинуваченого не надходило, з особами, які ведуть аморальний спосіб життя відносини не підтримує.

Під час досудового розслідування та судового розгляду міра запобіжного заходу ОСОБА_3 обиралась у вигляді тримання під вартою із заставою, яку було внесено та звернено до Національного банку України на рахунок Збройних сил України.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, враховуючи його вік та стан здоров`я, те що він має постійне місце проживання на території Одеської області, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд приходить до переконання, що засудження обвинуваченого ОСОБА_3 до умовного засудження до позбавлення волі відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речовий доказ- мобільний телефон " АЙФОН "який упакований в пакет № INP 1005077,системний блок який упаковано в плімерний мішок з біркою ХТН 9529658, який згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 20 серпня 2022 року визнаний речовим доказом на переданий на до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області- слід повернути засудженому ОСОБА_3 .

Речові докази - USB-носій (флешка) " Kingstoon " DTSE 9 G2 128 Gb,який упаковано до поліетіленового спеціального сейф-пакету № INZ10611660 , ноутбук марки " НР " модель :584029-251 з кабелем живлення,яктй упаковано до спеціального сейф-пакету № INZ 4022561, мобільний телефон марки " Nokia " упакований до поліетіленового спеціального сейф-пакету №INZ1061659 ,які згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 22 серпня 2022 року визнаний речовим доказом на переданий на до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області -слід повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Речові докази- грошові кошти в сумі 1400 доларів США,банкнотами номіналом по 100 доларів США у кількості 14 штук та 1390 гривень, номіналом по 500 гривень- 2 штуки, 200 гривень- 1 штука, 100 гривень -1 штука, 50 гривень- 1 штука, 20 - 2 штуки,опечатані в сейф пакет № INР 1005069 який згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 20 серпня 2022 року визнаний речовим доказом на переданий на до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області та згідно акту-прийму-передачі майна на зберіганя від 07.10. 2022 року передани директору відділення № 55 "Приватбанк" міста Одеса ОСОБА_10 - слід повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Речовий доказ-тимчасове посвідчення військовослужбовця № НОМЕР_1 яке згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 20 серпня 2022 року визнано речовим доказом та зберігається в матеріалах справи- слід залишити та зберігати в матеріалах справи.

Речовий доказ- автомобіль " Ford Focus " державний номер НОМЕР_3 який згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 20 серпня 2022 року визнаний речовим доказом на переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - слід залишити за належністю ОСОБА_7 .

Речовий доказ- мобільний телефон " РОСО" який згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 20 серпня 2022 року визнаний речовим доказом на переданий на до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області -повернути ОСОБА_7 .

Цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності суд вважає за необхідне не обирати.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392- 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України

та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,роботи або навчання

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 доручити Суворовському районному відділу міста Одеса філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набуття вироком чинності не обирати.

Речовий доказ- мобільний телефон " АЙФОН "який упакований в пакет № INP 1005077,системний блок який упаковано в плімерний мішок з біркою ХТН 9529658, який згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 20 серпня 2022 року визнаний речовим доказом на переданий на до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області- повернути засудженому ОСОБА_3 .

Речові докази - USB-носій (флешка) " Kingstoon " DTSE 9 G2 128 Gb,який упаковано до поліетіленового спеціального сейф-пакету № INZ10611660 , ноутбук марки " НР " модель :584029-251 з кабелем живлення,яктй упаковано до спеціального сейф-пакету № INZ 4022561, мобільний телефон марки " Nokia " упакований до поліетіленового спеціального сейф-пакету №INZ1061659 ,які згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 22 серпня 2022 року визнаний речовим доказом на переданий на до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області- повернути засудженому ОСОБА_3 .

Речові докази- грошові кошти в сумі 1400 доларів США,банкнотами номіналом по 100 доларів США у кількості 14 штук та 1390 гривень, номіналом по 500 гривень- 2 штуки, 200 гривень- 1 штука, 100 гривень -1 штука, 50 гривень- 1 штука, 20 - 2 штуки,опечатані в сейф пакет № INР 1005069 який згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 20 серпня 2022 року визнаний речовим доказом на переданий на до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області та згідно акту-прийму-передачі майна на зберіганя від 07.10. 2022 року передани директору відділення № 55 "Приватбанк" міста Одеса ОСОБА_10 -повернути засудженому ОСОБА_3 .

Речовий доказ-тимчасове посвідчення військовослужбовця № НОМЕР_1 яке згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 20 серпня 2022 року визнано речовим доказом та зберігається в матеріалах справи- залишити та зберігати в матеріалах справи.

Речовий доказ- автомобіль " Ford Focus " державний номер НОМЕР_3 та мобільний телефон " РОСО" який згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 20 серпня 2022 року визнаний речовим доказом на переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 -залишити за належністю ОСОБА_7 .

Речовий доказ- мобільний телефон " РОСО" який згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 20 серпня 2022 року визнаний речовим доказом на переданий на до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області -повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1