Номер провадження № 1-кс/522/1948/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000261 від 25.08.2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-3 та ч. 3 ст.332 КК України, про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду міста Одеси надійшло клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2022 року, у межах кримінального провадження №0000261 від 25.08.2022 року, яке виявлено та вилучене 14.12.2022 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- довідка військово-лікарської комісії від 18.05.2022 року на ім`я ОСОБА_3 на 1 арк.;

- п`ять купюр номіналом у 100 доларів США серії РВ244427806; PB04243078F; MB06937784R; KL51582005A; MF49372653D;

- одна купюра номіналом у 50 доларів США серії IE 18477178А;

- мобільний телефон «Apple IPhone Pro Мах», з сім карткою оператора зв`язку НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 , імеі 2 НОМЕР_3 .

25.01.2023 року Приморським районний судом м. Одеси було винесено вирок по справі №522/1053/23, яким затверджено угоду, укладену 11 січня 2023 року про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , та підозрюваним ОСОБА_6 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000004 від 06.01.2023 року.

Згідно вироку суду, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, призначено йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України до основного та додаткового покарання, призначивши йому покарання за вказаною частиною статті штраф в розмірі 400 000 гривень. Без позбавлення права займатись діяльністю пов`язаною із підготовкою фахівців морського транспорту, без позбавлення права обіймати певні посади, та без конфіскації майна.

Зазначений штраф, ОСОБА_3 було сплачено (квитанції про сплату штрафу наявні).

Проте, в рамках розгляду вказаної справи арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 22.12.2022 року скасований не був.

Окрім цього, було встановлено, що вилучене за місцем проживання ОСОБА_3 майно, на яке було в подальшому накладено арешт не було визнано в якості речових доказів в рамках кримінального провадження № 0000004 від 06.01.2023 року, в якому було укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 .

У зв`язку з вищевикладеним, заявниця звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Позиція учасників судового розгляду.

У судове засідання представник власника майна адвокат ОСОБА_4 не з`явилась, згідно поданої заяви, підтримала вимоги клопотання та просила розглянути клопотання за її відсутності.

Прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляду клопотання за її відсутності та про відсутність заперечень щодо скасування арешту з вказаного майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік (далі - Узагальнення), правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З матеріалів клопотання встановлено, що у рамках кримінального провадження № 0000261 від 25.08.2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-3 та ч. 3 ст.332 КК України, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2022 року накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучене 14.12.2022 року за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- довідка військово-лікарської комісії від 18.05.22 на ім`я ОСОБА_3 на 1 аркуші;

- п`ять купюр номіналом у 100 доларів США серії РВ244427806; РВ04243078F; МВ06937784R; KL51582005А; MF49372653D;

- одна купюра номіналом у 50 доларів США серії ІЕ18477178А ;

- мобільний телефон «Apple ІРhone Pro Max», з сім карткою оператора зв`язку НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 , імеі 2 НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, на даний час органом досудового розслідування не доведено, що в подальшому існує потреба в арешті вилученого за адресою: . АДРЕСА_1 , майна, оскільки вилучене майно за цією адресою не було визнано речовим доказом у провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 . Таке тривале обмеження особи в реалізації права власності без передбачених законом підстав є порушенням конституційних прав ОСОБА_3 .

З моменту накладення арешту на майно минуло багато часу, відносно ОСОБА_3 було винесено вирок суду та відбуте покарання, жодних слідчих дій з вилученим майном в рамках основного кримінального провадження проведено не було.

За таких обставин, зважаючи на зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що подане заявником клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині скасування арешту ноутбуку, оскільки існують передбачені Законом підстави для скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати частково арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 22.12.2022 року, яке було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме з:

- довідки військово-лікарської комісії від 18.05.22 на ім`я ОСОБА_3 на 1 аркуші;

- п`яти купюр номіналом у 100 доларів США серії РВ244427806; РВ04243078F; МВ06937784R; KL51582005А; MF49372653D;

- одної купюри номіналом у 50 доларів США серії ІЕ18477178А.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_9 , або іншого слідчого з групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, негайно повернути зазначене в ухвалі слідчого судді майно власнику за належністю, а саме ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_10

10.04.2023