У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2023 Справа №607/4629/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщення зали судових засідань, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла вказана скарга, в якій скаржник просить зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань в м.Львів внести відомості про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою, яку він подав 03 березня 2023 року та які полягають у невиконанні судового рішення слідчим територіального управління ДБР м.Львів ОСОБА_4 та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 03.03.2023 року він у порядку ст..214 КПК України звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань м.Львів з повідомленням про злочин невиконання судового рішення слідчим четвертого відділу Територіального управління ДБР м.Львів ОСОБА_4 . Вказав, що 17 серпня 2021 року ухвалою Личаківського районного суду м.Львів у справі №463/9215/21 було внесено рішення яким зобов`язано уповноважену особу Територіального управління ДБР зареєструвати в Єдиному реєстрі досудових розслідувань злочин вчинений слідчими поліції Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, котрі зловживаючи своїм службовим становищем та перевищуючи свої службові повноваження по досудовому розслідуванню кримінального провадження №0002092 скрили злочин вчинений гр.. ОСОБА_5 . По факту протиправних дій слідчих поліції Івано-Франківського РУП ГУНП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 слідчим Територіального управління ДБР м.Львів ОСОБА_4 було внесено відомості про злочин в ЄРДР за №0000106. Скаржник вважає, що замість того, щоб внести в ЄРДР попередню кваліфікацію злочину у відповідності із фактами вказаними у скарзі ОСОБА_3 про зловживання службовим становищем та перевищення службових повноважень, слідчий ДБР ОСОБА_4 вніс попередню кваліфікацію злочину, за ст..366 КК України, тобто «Службове підроблення». В подальшому, слідчий ОСОБА_4 , зазначивши на думку скаржника вигадану статтю, виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із тим, що в процесі розслідування фактів службового підроблення з боку слідчих не встановлено. Скаржник зазначив, що факти зловживання службовим становищем та перевищення службових повноважень із боку слідчих поліції, зазначених ним у заяві, слідчий ОСОБА_4 не розслідував, правової оцінки їм не надавав, за виключенням проведення експертизи відносно часу виконання документів. Досудове розслідування кримінального провадження №0002092, котре проводили слідчі поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було проведено з порушенням вимог кримінального права, що визнано судом. Вважає, що наведені обставини у скарзі свідчать, що слідчий ДБР ОСОБА_4 не виконав рішення (ухвалу) Личаківського районного суду м.Львова від 17.08.2021 року у справі №463/9215/21, а відтак скаржник вважає, що в його діях (бездіяльності) містяться ознаки злочину, передбаченого ст..382 КК України, тобто «Невиконання судового рішення». На повідомлення скаржника про вчинений злочин Територіальне управління ДБР м.Львів у порядку ст..214 КПК України не реагує. Станом на 10.03.2023 року інформації про внесення відомостей про злочин вчинений слідчим Територіального управління ДБР м.Львова ОСОБА_4 невиконання судового рішення за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ст..382 КК України, скаржник не отримав.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити з мотивів наведених ним у скарзі. Також вважає, що в діях слідчого Територіального управління ДБР м.Львова ОСОБА_4 містяться ознаки злочину передбачені ст..382, 364 КК України, оскільки останнім не було виконано ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 17.08.2021 у справі № 463/9215/21 та він не проводив досудове розслідування належним чином у кримінальному провадженні №0000106 фактів, які було наведено ОСОБА_12 у поданій заяві про вчинення злочину працівниками поліції.

Уповноважений представник Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Тернополі) Територіального управління ДБР розташованого у місті Львові, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився. Попередньо на адресу суду подав письмові заперечення на подану скаргу ОСОБА_3 , у яких зазначив, що територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові неодноразово розглядали звернення ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій слідчих ТУ ДБР у м.Львові під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000106. Так, встановлено, що досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснювалось слідчим п`ятого СВ (з дислокацією у м.Івано-Франківськ) ТУ ДБР у м.Львові ОСОБА_4 . За результатами проведення досудового розслідування зазначеним слідчим 30.03.2022 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Не погодившись із прийнятим рішенням ОСОБА_3 було подано скаргу на постанову про закриття кримінального провадження до Івано-Франківського міського суду, яким було відмовлено ОСОБА_3 у її задоволенні. Також зазначив, що ОСОБА_3 на його заяву надано роз`яснення про те, що у випадку вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст.364, 367 КК України основні склади яких пов`язані із незаконними діями (бездіяльністю) відповідних службових осіб, повинна бути завдана істотна шкода охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб. При цьому, такою вважається шкода згідно примітки до ст..364 КК України, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, а також документи, надані слідчим для огляду у судовому засіданні, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

На досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

У ході розгляду скарги встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 17.08.2021 у справі № 463/9215/21 зобов`язано уповноважену посадову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 21 липня 2021 року та розпочати з приводу даних обставин досудове розслідування.

Зазначені відомості до ЄРДР на виконання ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 17.08.2021 року було внесено уповноваженою особою ТУ ДБР у м.Львові на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 21.07.2021 року.

За результатами проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000106 відомості про яке 27.08.2021 року внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст..366 КК України, слідчим Четвертого слідчого відділу Територіального управління ДБР розташованого у м.Львові ОСОБА_4 30 березня 2022 року прийнято рішення, яким вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.05.2022 року у справі №344/5108/22, яка набрала законної сили, у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Івано-Франківськ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 30.03.2022 про закриття кримінального провадження №0000106, відмовлено.

03 березня 2023 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст..214 КПК України, адресовану Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань м.Львова, у якій зазначив, що від 21.07.2021 року він звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, із заявою про вчинення кримінального правопорушення у якій було наведено детальний опис вчинених злочинів працівниками слідчого відділу Івано-Франківського відділу поліції слідчим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Однак, такі відомості за вказаними фактами не було внесено слідчим до ЄРДР. 17 серпня 2021 року ухвалою Личаківського районного суду м.Львів у справі №463/9215/21 зобов`язано уповноважену особу територіального управління ДБР розташованого у місті Львові внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 21.07.2021 року та розпочати з приводу обставин досудове розслідування. Однак вважає, що слідчий ДБР ОСОБА_4 уникнув досліджувати фактичні обставини зазначені заявником у поданій ним заяві та вніс відомості до ЄРДР лише за правовою кваліфікацією передбаченою ст..366 КК України «Службове підроблення». Фактів зловживання службовим становищем та перевищення службових повноважень із боку слідчих поліції, зазначених скаржником у заяві, слідчий ОСОБА_4 не розслідував, правової оцінки їм не надавав. Таким чином, заявник вважає, що слідчий ОСОБА_4 ухилився розслідувати кримінальне провадження та не виконав ухвалу (рішення) Личаківського районного суду м.Львова від 17.08.2021 року у справі №463/9215/21, а тому в його діях, на думку заявника, містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст..382 КК України «Невиконання судового рішення». Відтак, ОСОБА_3 просив орган досудового розслідування невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування за фактом невиконання судового рішення слідчими ДБР ОСОБА_4 , викладеною ним у заяві.

Зазначену заяву ОСОБА_3 Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові було скеровано до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Тернополі) Територіального управління ДБР розташованого у місті Львові 09.03.2023 року.

Як вбачається із відповіді Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Тернополі) Територіального управління ДБР розташованого у місті Львові, адресовану ОСОБА_3 від 09.03.2023 року за №12-41-8213 вих-23, зазначеним органом досудового розслідування розглянуто заяву ОСОБА_3 , яка зареєстрована за вх..№5295зкп-23/л від 06.03.2023 року та із неї на даний час не вбачається жодних об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення протиправних діянь службовою особою, оскільки відомості викладені у заяві не містять об`єктивних даних, в яких зазначалось б про вчинення суспільно-небезпечного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298). Згідно з п. 1 глави 2 розділу I цього Положення до Реєстру вносяться зокрема відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 214 КПК до ЄРДР вносяться короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. З цими вимогами узгоджуються приписи Положення про ЄРДР, з огляду на які до реєстру вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Пункт 5 частини 5 статті 214 КПК містить поняття «попередня правова кваліфікація». Це свідчить про те, що кваліфікація не є статичною, це динамічний процес, який у цьому аспекті розпочинається з правової кваліфікації, яка є саме попередньою і яка, зокрема, у ході ефективного досудового розслідування може зазнавати змін з урахуванням розширення можливостей для сторони обвинувачення встановити дійсні обставини відповідної події. Так, на початку досудового розслідування наявний лише обмежений обсяг відомостей про події. У ході досудового розслідування кількість, обсяг та якість виявлених відомостей збільшуються, і на момент завершення досудового розслідування справи відповідний суб`єкт кваліфікації повинен володіти всіма суттєвими, необхідними й достатніми даними про скоєне діяння (поведінку).

Точність правової кваліфікації кримінального правопорушення має суттєве значення для кримінального провадження, зокрема, для цілей визначення належної його підслідності, підсудності, визначення правового режиму здійснення негласних слідчих (розшукових) дій в конкретному кримінальному провадженні, застосування запобіжних заходів тощо.

Уточнення або зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення, що є юридичною оцінкою вчиненого, наряду з можливими змінами фактичної сторони розслідуваного кримінального правопорушення, відбувається й через зміну раніше повідомленої підозри.

Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне (частини 1, 3 статті 110 КПК).

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий та/або прокурор самостійно надають оцінку змісту поданої заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, його сутності та за наявності у викладених відомостях ознак, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вносять відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які в подальшому можуть бути виключені, змінені, або доповнені, в тому числі й по факту вчинення інших правопорушень в разі їх виявлення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що: (1 ) зміна правової кваліфікації тих же самих фактичних обставин, які розслідуються у межах кримінального провадження, не потребує реєстрації нового кримінального провадження (окремого внесення відомостей про це до ЄРДР); (2) КПК передбачає можливість зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення щодо підозрюваного шляхом повідомлення про нову підозру (зміну раніше повідомленої підозри), до повідомлення про підозру уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення може відбуватися шляхом прийняття слідчим, прокурором відповідного рішення у формі постанови.

Самостійне визначення особою у заявах про злочин наявності певної статті КК та бажаної кваліфікації без наведення достатніх відомостей не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме ці злочини. Крім того, слідчий, прокурор не зобов`язаний вносити відомості до реєстру у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації.

Той факт, що кримінальне провадження №0000106 за заявою ОСОБА_3 від 27.07.2021 року було зареєстроване, свідчить про можливість (й обов`язок сторони обвинувачення) подальшого збирання доказів у цьому провадженні, що, у свою чергу, не виключає можливості як подальшого уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення, у тому числі й до правової кваліфікації за ст. 364, 365 КК України, яку заявник вважає правильною.

Також вирішуючи скаргу ОСОБА_3 , слідчий суддя враховує правову позицію Верховного Суду, викладену ним у своїй постанові від 16 травня 2019 року в справі № 761/20985/18, відповідно до якої, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато.

Також Верховний Суд у своїй постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18) вказав, що підставою початку досудового розслідування не є будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу заявнику на те, що пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, рішення слідчого дізнавача про закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене та те, що вимоги за заявою ОСОБА_3 на виконання ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 17.08.2021 у справі № 463/9215/21 були виконані та дані були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000106 від 27.08.2021 року, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 від 03.03.2023 року, а тому вважає, що подана ним скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,3, 38, 40-1, 110, 303-307, 284, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1