Дата документу 20.12.2022 Справа № 332/3431/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/1084/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №332/3431/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 24 червня 2022 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноперекопська АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично визначеного місця проживання не має,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду задоволено подання Заводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 та його направлено для відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 24.12.2021 року.

В апеляційній скарзі засуджений просив ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні подання органу пробації. Свої вимоги мотивував тим, що під час пожежі за місцем його тимчасового проживання згоріли його документи та мобільний телефон. Крім того, він на протязі двох місяців тяжко хворів, а після покращення стану здоров`я 08.06.2022 року з`явився на реєстрацію. Проте інспектор, не дивлячись на його пояснення, безпідставно направила до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо нього.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію засудженого, який повністю підтримав свою апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_7 засуджено вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 24.12.2021 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК.

У зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_7 не виконував обов`язків, покладених на нього судом, начальник Заводського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування покарання.

Суд, задовольняючи дане подання, виходив з того, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово та систематично не з`являвся на реєстрацію до органу пробації без поважних причин та неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення подання та направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Суд, звільняючи засуджених від покарання з застосуванням ст.75 КК, в особі держави у такий спосіб надає засудженим можливість довести здатність жити у суспільстві, дотримуючись суспільних норм поведінки та не порушуючи закон, при цьому з метою перевірки того в який саме спосіб засуджений використовує таку можливість, покладає на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК.

В період терміну випробування для успішного його проходження та для отримання можливості після його закінчення бути звільненим від відбування покарання засуджений має не допустити жодного порушення обов`язків, покладених на нього судом, а також своєю поведінкою довести, що він здатен вести спосіб життя, притаманний законослухняному громадянину.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Отже, для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з вказаної норми закону достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: 1) невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст.76, або 2) систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно зі ст.166 КВК, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

З матеріалів провадження вбачається, що засудженому ОСОБА_7 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, правові наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст.76 КК, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію.

Однак засуджений ОСОБА_7 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, 30.03.2022 року, 06.04.2022 року, 27.04.2022 року, 04.05.2022 року, 11.05.2022 року, 25.05.2022 року, 01.06.2022 року, 08.06.2022 року не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, що об`єктивно підтверджено наявним в матеріалах провадження листком реєстрації.

При цьому жодних доказів, які б вказували на поважність причин неявки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, ОСОБА_7 надано не було, а неявки засудженого на реєстрацію мали систематичний характер.

Крім того, з матеріалів провадження встановлено, що протягом відбування покарання з випробуванням засуджений ОСОБА_7 двічі був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, ретельно з`ясував всі обставини справи та з дотриманням вимог ст.78 КК прийняв законне та вмотивоване рішення, адже засуджений під час відбування покарання з випробуванням систематично не виконував покладені на нього судом обов`язки.

Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що наразі ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК, та щодо нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Посилання засудженого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на поважність причин неявки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації нічим не підтверджені, а відтак скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Отже, на переконання колегії суддів, ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст.370 КПК, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 24 червня 2022 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 24.12.2021 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_8