БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01.11.2022
Єдиний унікальний номер 497/1838/22
Провадження № 1-кп/497/102/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (доставлений під вартою)

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000517 від 10.10.2018 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болград Одеської області, громадянина України, болгарина за національністю, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:

- вироком Болградського районного суду Одеської області від 01.06.2010 року за ч.1 ст. 185 КК України, до штрафу 510 гривень;

- вироком Болградського районного суду Одеської області від 23.05.2012 року за ч.1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Болградського районного суду Одеської області від 14.10.2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 року, в силу ч.1 ст. 71 КК України приєднано 2 роки 3 місці позбавлення волі невідбутного покарання за вироком Болградського районного суду від 23.05.2012 року, до відбуття покарання 5 років 3 місяці; звільнений за відбуттям покарання 26.07.2018 року,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , раніше судимий відповідно до вироку Болградського районного суду Одеської області від 23.05.2012 року за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком в 1 рік, та вироку Болградського районного суду Одеської області від 14.10.2013 за ч. З ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці; звільнений за відбуттям покарання 26.07.2018 року, маючи непогашену судимість, належних висновків для себе не зробив, та обвинувачується у повторному вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, за наступних обставин:
26.09.2018 року приблизно о 19:30 годині, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в домоволодінні АДРЕСА_2 , до якого він мав вільний доступ, де проживає його тітка ОСОБА_6 , виявив у приміщенні кухні столові прибори.
Після чого, ОСОБА_4 , діючи повторно з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, таємно викрав 8 мідно-нікелево-цинкових виделок вартістю 42 гривні кожна та 4 мідно-нікелево-цинкових ложки вартістю 39 гривня кожна.
З викраденим майном ОСОБА_4 покинув місце події, розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 492 гривень.
З огляду на зазначене, по твердженню органу досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , вину свою у вчиненні вище викладених дій визнав повністю, та пояснив, що ввечері 26 вересня 2018 року прийшовши в гості до будинку потерпілої АДРЕСА_2 , перебуваючи на кухні,таємно вкрав столові прибори 8 виделок та 4 ложки, які потім віддав знайомому.
У скоєному розкаюється, жалкує про вчинене ним діяння. Запевнив суд, що більше жодних правопорушень вчиняти не буде та хоче нормально жити разом з дружиною та дітьми. Просить не призначати покарання, пов`язане з реальним позбавлення волі.
Тим самим обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
Потерпіла ОСОБА_6 , допитана в судовому засіданні, повідомила, що знає обвинуваченого з дитинства й років до 15. 26 вересня 2018 року ОСОБА_4 прийшов до неї в гості та вони спілкувались на кухні деякий час, після чого ОСОБА_4 пішов й більше вона його не бачила. 02.10.2018 року вона виявили відсутність столових приборів - 8 мідно-нікелево-цинкових виделок та 4 мідно-нікелево-цинкових ложек та 09.10.2018 року звернулось із заявою про викрадення до поліції.
Окрім цього, потерпіла ОСОБА_6 заявила, що не отримувала на відповідальне зберігання викрадених столових приборів, а розписку про це написала під диктовку слідчого, не розуміючи реальної ситуації.
Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння окрім його особистих пояснень, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинений злочин від 09.10.2018 року, де заявник повідомив про те, що вона виявила відсутність столових приборів.
За даним фактом 10.10.2018 року внесено відомості в ЄРДР за №0000517 та розпочато досудове слідство за фактом вчинення злочину за ч.2 ст.185 КК України.
Слідчий постановою від 10.10.2018 року визнав ОСОБА_6 потерпілою по даному кримінальному провадженню.
За даними протоколу огляду місця події від 09.10.2022 року, було оглянуто місце події, а саме домоволодіння за адресою: будинок АДРЕСА_2 ,, де було виявлено відсутність майна, належного потерпілій, також на момент огляду пошкоджень вікон, дверей не виявлено.
Згідно протоколу добровільної видачі майна від 10.10.2018 року було добровільно видано столові прибори - 8 мідно-нікелево-цинкові виделки та 4 мідно-нікелево-цинкові ложки, які були оглянуті за участі потерпілої протокол огляду предметів від 10.10.2018 року.
Згідно Висновку експерта № 303-Е від 25.10.2018 року, ринкова вартість 8 мідно-нікелево-цинкових виделок становила 42 гривні кожна та 4 мідно-нікелево-цинкових ложек - 39 гривні кожна.
Згідно розписки від 30.10.2018 року потерпіла отримала для відповідального зберігання речові докази - 8 мідно-нікелево-цинкових виделок та 4 мідно-нікелево-цинкових ложки.
Вироком Болградського районного суду Одеської області від 01.06.2010 року за ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_4 засуджений до штрафу 510 гривень, вироком Болградського районного суду Одеської області від 23.05.2012 року за ч.1 ст. 121 КК України - до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, вироком Болградського районного суду Одеської області від 14.10.2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України - до позбавлення волі строком на 3 року, в силу ч.1 ст. 71 КК України приєднано 2 роки 3 місці позбавлення волі невідбутного покарання за вироком Болградського районного суду від 23.05.2012 року, до відбуття покарання 5 років 3 місяці. ОСОБА_4 звільнений за відбуттям покарання 26.07.2018 року,
21.01.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. 13.09.2022 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.
Відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 , з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 23 КПК України за участі учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка як це вимагає ст. 94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».
Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовної презумпції, достатньо вагомої, чіткої і взаємоузгодженої.
Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.
У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року № 5 зазначено, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак встановленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону і формулювання висновку про їх відповідність.
З огляду на зазначене, суд вважає, що протиправні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Додаткові обставини, які сприяли діям обвинуваченого, судом не встановлено. Вчинений злочин є закінченим, вчиненим умисно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує наступне.
Відповідно до положень ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Згідно приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії нетяжкого злочину згідно ст.12 КК України, умисну форму вини, особу обвинуваченого який характеризується задовільно, працює неофіційно, не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра, до кримінальної відповідальності притягувався неодноразово.
Щире каяття суд визнає обставинами, що згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на викладене, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, враховуючи позицію прокурора і потерпілої, які просили призначити обвинуваченому покарання без позбавлення волі, приймаючи до уваги висновок Органу пробації, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції інкримінованої статті без ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов заявлений не був. Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. Суд критично розцінює заяву потерпілої про неповернення їй викраденого майна, оскільки згідно розписки від 30.10.2018 року, яка написана потерпілою власноруч, вона отримала для відповідального зберігання речові докази - 8 мідно-нікелево-цинкових виделок та 4 мідно-нікелево-цинкових ложки.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням в цьому кримінальному провадженні судової експертизи в сумі 858,00 гривень.
Враховуючи призначене покарання, процесуальну поведінку обвинуваченого та позицію учасників провадження, відсутність ризиків, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, суд вважає за можливе обраний запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою скасувати.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368, 369, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 26.08.2022 року по 01.11.2022 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання по цьому вироку суду обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід, застосований ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 19.10.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою скасувати та обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду негайно.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 858,00 гривень (вісімсот п`ятьдесят вісім гривень 00 копійок).

Речові докази - вважати повернутими за належністю потерпілій.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ___________ ОСОБА_1