Справа № 521/1882/23
Номер провадження:1-кс/521/497/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2023 року м. Одеса
В С Т А Н О В И В :
В обґрунтування клопотання зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що 20.12.2022 року до відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від оперуповноваженого 3 відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області, про те що на території Малиновського району м. Одеси відбувається вербування осіб жіночої статі віком від 18 до 25 років для подальшого переміщення через державний кордон України, а саме до Європейського Союзу та Об`єднаних Арабських Еміратів з метою надання інтимних послуг за грошову винагороду.
23.01.2023 року біля будинку № 6 по вулиці Єлізаветинська у м. Одесі, у порядку ст. 208 КПК України було затримано особу підозрювану у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Так, 23.01.2023 року при проведенні невідкладних слідчих дій, з метою врятування від знищення майна, яке підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або є предметом кримінального правопорушення, біля будинку № 6 по вулиці Єлізаветинська у місті Одесі, на підставі ухвали Малиновського районного суду справа № 521/1830/23 від 23.01.2023 року було проведено обшук автомобіля марки «ВМW 428I», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час досудового розслідування було встановлено, що на вищевказаному автомобілі ОСОБА_5 забрала ОСОБА_7 , 2001 р.н. та відвезла її до автобусу, який прямує по маршруту Київ - Салоніки (Греція).
Після проведення обшуку транспортний засіб марки «BMW 428I» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , було вилучено на спеціалізований штраф майданчик.
24.01.2023 року транспортний засіб було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті автомобіля марки «BMW 428I», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який визнано речовим доказом та має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання за відсутністю прокурора та слідчого.
Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_8 надали до суду заяву про розгляд клопотання за їх відсутністю, у задоволенні клопотання просили відмовити та передати автомобіль власнику, оскільки автомобіль підозрюваній не належить.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Судом встановлено, що зазначений в клопотанні автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні на підставі постанови слідчого від 24.01.2023 року. Підозрювана ОСОБА_5 користувалася вказаним автомоіблем на законних підставах, а саме на підставі довіреності від 08.012.2022 року.
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке не було зазначено в ухвалі слідчого судді на надання дозволу на проведння обшуку автомобіля як майно, яке є предметом відшукання, та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
Відповідно до п.4 ч.5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання слідчого про арешт майна без права передачі на відповідальне зберігання на знаряддя вчинення злочину, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування, відчуження та розпорядження майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на майно, а саме: на автомобіль марки «BMW 428I» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_5 , 2001 р.н.
Заборонити відчужувати, користуватись, розпоряджатись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1