Справа № 621/1857/22
Пр. № 1-кп/621/246/22
ВИРОК

Іменем України

22 лютого 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю:секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000100 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Зміїв Харківської області, є громадянином України, з середньою освітою, одружений, працює на посаді слюсара 3-го розряду Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго», зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , не судимий,

у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 125, частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

27 серпня 2022 близько 19:00 години на городі, розташованому на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 , виник словесний конфлікт с приводу зведення паркану.

Під час сварки у ОСОБА_6 , виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень, реалізуючи який він умисно наніс один удар кулаком руки в область обличчя ОСОБА_7 після чого схопив за праве плече сзаду, стуснувши руки, наніс один удар кулаком в область обличчя, від якого остання присіла на землю, чим задав ОСОБА_7 , легкі тілесні ушкодження у виді синця на обличчі, ділянки травматичного набряку м`яких тканих на обличчі, синець на задній поверхні правого плеча, множинні садна на розгинальній поверхні правого передпліччя, синець в проекції правого колінного суглоба.

Зазначеними діями ОСОБА_6 , вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.

Того ж числа, близько 19:22 години в ході сварки, яка виникла на городі, розташованому на території домоволодіння по АДРЕСА_2 між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 , маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень сусідові ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , повалив останнього на землю, сів зверху та наніс не менше трьох ударів кулаками рук в область щелепи та один удар в область голови останнього, коли ОСОБА_4 намагався підвестись та чинити опір, вкусив його за палець лівої руки, чим завдав останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, множинних саден на розгинальній та згинальній поверхні правого та лівого передпліччя, на передній поверхні правої та лівої гомілки та легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я у виді забійних ран на голові, укушеної рани в області нігтьової фаланги третього пальця лівої кисті.

Зазначеними діями ОСОБА_6 , вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні визнав себе винним у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях щодо обставин та наслідків завдання тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 та показав про зазначені вище обставини, за яких він 27.08.2022 року, в ході конфлікту, умисно завдав легких тілесних ушкоджень, а саме два удари кулаком ОСОБА_8 . Щодо наслідків у виді легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_4 свою вину не заперечував вказуючи, що ОСОБА_4 він завдав лише два удари кулаком, а не три, як визначено в обвинувальному акті. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, але його дії не спричинили будь-яких тяжких наслідків, які б стали підставою пред`явлення потерпілими цивільного позову.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав суду про обставини за яких 27.08.2022 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження його цивільній дружині, а потім йому. Вказав, що ОСОБА_6 наніс йому три удари в область обличчя та вкусив за палець лівої руки.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, у тому числі і механізмі спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_4 , у повному обсязі підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Так, відомостями рапортів інспектора чергового відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 27.08.2022 підтверджується, що в АДРЕСА_2 , мав місце конфлікт та бійка. (а.с.36,37)

Крім того, відомостями заяв про вчинене кримінальне правопорушення від 27.08.2022 та 29.08.2022 підтверджується, що потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_4 повідомили про факт завдання їм ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. (а.с.40,41)

Даними протоколу слідчого експерименту від 07.09.2022 підтверджується повідомлений потерпілою ОСОБА_7 механізм нанесення ударів ОСОБА_6 , що мало місце 27.08.2022. (а.с.46)

Висновками судово-медичної експертизи №12-14/128-Зм/22 від 23.09.2022 та №12-14/106-Зм/2022 від 29.08.2022 у ОСОБА_7 , мали місце: синець на обличчі, ділянка травматичного набряку м`яких тканин на обличчі; синець на задній поверхні правого плеча; множинні садна на розгинальній поверхні правого передпліччя; синець в проекції правого колінного суглоба. Вказані вище тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, з обмеженою травмуючої поверхнею по механізму удару або механізму удару - здавлення, а садна утворилися по механізму тертя-ковзання, індивідуальні особливості яких своїй травмуючий поверхні не відобразилися, можливо, внаслідок нанесення ударів руками (кулаками) нападаючого, і могли бути отримані у строк та при обставинах, вказаних потерпілою. По ступеню тяжкості ці тілесні ушкодження, як в сукупності так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень. Свідчення ОСОБА_7 надані нею під час слідчого експерименту в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, як в механізмі нанесення тілесних ушкоджень, так і в способі їх спричинення та відповідають судово-медичним даним, отриманим в ході судово-медичної експертизи. Виключена можливість утворення вищевказаних тілесних ушкоджень у потерпілої при падінні її з висоти власного зросту, або внаслідок самоспричинення, що не характерно для даного виду травми. (а.с.43, 45)

Даними протоколу слідчого експерименту від 07.09.2022 підтверджується повідомлений потерпілим ОСОБА_4 механізм нанесення ударів ОСОБА_6 , що мало місце 27.08.2022. (а.с.49)

Висновком фахівця №12-14/105-Зм/2022 від 29.08.2022 та даними судово медичної експертизи №12-14,127-Зм/22 від 23.09.2022 підтверджується, що у ОСОБА_4 мали місце: синець на обличчі; множинні садна на розгинальній та згинальній поверхні правого та лівого передпліччя; на передній поверхні правої та лівої гомілки; забійні рани голови; укушена рана в області нігтьової фаланги третього пальця лівої кисті. Вказані вище тілесні ушкодження утворилися від неодноразової дії тупих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму удару-здавлення, а садна тертя-ковзання, індивідуальні особливості яких в своїй травмуючій поверхні не відобразилися, можливо внаслідок ударів кулаками нападаючого, або внаслідок стиснення зубами фаланги 3 пальця лівої кісті потерпілого і могли бути отримані у строк та при обставинах, вказаних потерпілим. По ступеню тяжкості: легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, множинних саден на розгинальній та згинальній поверхні правого та лівого передпліччя, на передній поверхні правої та лівої гомілки та легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я у виді забійних ран на голові, укушеної рани в області нігтьової фаланги третього пальця лівої кисті.Свідчення ОСОБА_4 , надані ним під час слідчого експерименту в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, як в механізмі нанесення тілесних ушкоджень, так і в способі їх спричинення та відповідають судово-медичним даним, отриманим в ході судово-медичної експертизи. Виключена можливість утворення вищевказаних тілесних ушкоджень у потерпілого при падінні його з висоти власного зросту, або внаслідок само спричинення, що не характерно для даного виду травми. (а.с.52,54)

Оцінивши зазначені вище, досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 , винен: в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень і його дії належить кваліфікувати за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України; у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, і його дії належить кваліфікувати за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком та нетяжким злочином;

Суд не приймає до уваги обставину, передбачену пунктом 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, а саме щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 , виходячи з того, що щире каяття - це обставина, яка відображає психічний стан особи, котра вчинила злочин та передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління тощо.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_6 , в ході судового розгляду зазначав про каяття, суд має критичну думку щодо щирості таких висловлювань, зовнішнього прояву переживань, шкодування про вчинене, засудження своєї поведінки та бажання виправитися з боку судом не встановлено.

- відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий; під наглядом в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебував; офіційно працевлаштований та працює слюсарем 3-го розряду Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго»; одружений; за місцем проживання характеризується як особа, відносно якої скарги відсутні.

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, з урахуванням того, що обвинувачений офіційно працевлаштований, є покарання у виді виправних робіт в межах санкції частин 1, 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Остаточне покарання ОСОБА_6 належить призначити за сукупністю злочинів, відповідно до статті 70 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статей 127-129 Кримінального процесуального кодексу України, під час вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_4 суд виходив з наступного.

Згідно частини 1 статті 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частин 1-4 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Потерпіла ОСОБА_7 пред`явила до ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування 1008 грн. 46 к витрат, пов`язаних з досудовим розслідуванням кримінального провадження; 10000 грн. 00 к. моральної шкоди та 4000 грн. 00 к. витрат на правову допомогу.

ОСОБА_4 просив стягнути з ОСОБА_6 1115 грн. 78 к., витрат, пов`язаних з досудовим розслідуванням кримінального провадження; 10000 грн. 00 к. моральної шкоди та 4000 грн. 00 к. витрат на правову допомогу.

ОСОБА_6 на початку судового розгляду цивільні позови потерпілих не визнавав в цілому, в подальшому вказав про часткове визнання позовних вимог ОСОБА_7 в частині відшкодування моральної шкоди у сумі 500 грн., ОСОБА_4 у розмірі 50 грн., та витрат на проведення судово-медичної експертизи. В іншій частині позовних вимог позови не визнав, зазначив про їх необґрунтованість, відсутність будь-яких негативних наслідків в контексті його дій.

Щодо понесених потерпілими процесуальних витрат, в рамках даного кримінального провадження у розмірі 1008 грн 46 к. та 1115 грн 78 к., відповідно, суд зазначає наступне.

Згідно до статті 118 КПК України, процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Так, витрати у розмірі 1008 грн. 46 к., які просить стягнути на її користь ОСОБА_7 , складаються із витратам, пов`язаних із прибуттям до м`ясця досудового розслідування (придбання квитків) 757 грн. 98 к. та 250 грн. 48 к., витрат пов`язаних з залученням експерта, які документально підтверджені.

ОСОБА_4 , в контексті положень статті 118 КПК України, поніс витрати у загальному розмірі 1115 грн. 78 к., на підтвердження чого ним представлені на розсуд суду відповідні докази.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги потерпілих про відшкодування витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування та залучення експерта підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки саме в такому розмірі, на переконання суду, витрати потерпілих є обґрунтованими та доведеними.

Щодо вимог потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про стягнення на їх користь понесених процесуальних витрат на правову допомогу в розмірі 4 000 грн., кожному, то суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 120 КПК України визначено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Потерпілими на підтвердження понесених ними витрат на правову допомогу надано договори про надання правової допомоги від 29.08.2022; акти прийому - передачі послуг з надання правової допомоги від 29.08.2022; 01.10.2022; виписки із банку щодо сплати, згідно яких витрати ОСОБА_7 , на правову допомогу склали 4 000 грн., ОСОБА_4 4000 грн., які і слід задовольнити, оскільки сумніви щодо таких витрат у суду відсутні.

Що стосується вимог ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , щодо відшкодування моральної шкоди, слід визнати, що потерпілими доведено тяжкість та тривалість душевних страждань, яких вони зазнали у зв`язку з отриманими травмами, факт порушення укладу їх життя, погіршення стану здоров`я, необхідність соціальної адаптації та лікування.

Разом з тим, суд взяв до уваги згадані вище відомості про сімейний та майновий стан обвинуваченого, а також враховував вимоги розумності і справедливості та вважає, що визначений потерпілими розмір моральної шкоди підлягає зменшенню, а відповідно часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 у сумі 5000 грн., кожному.

На підставі викладеного, ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

-за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України у виді 6 (шести) місяців виправних робіт з утриманням 10 % із заробітку в дохід держави.

-за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України у виді 1 (одного) року виправних робіт з утриманням 15 % із заробітку в дохід держави.

Відповідно до статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року виправних робіт з утриманням 15 % із заробітку в дохід держави .

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 , 1008 (одна тисяча вісім) грн. 46 к., витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування та залучення експерта; 4000 (чотири тисячі) грн., витрат на правову допомогу та 5000 (п`ять тисяч) грн., моральної шкоди, а всього 10008 (десят тисяч вісім) грн. 46 к.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , 1115 (одна тисяча сто пятнадцять) грн. 78 к., витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування та залучення експерта; 4000 (чотири тисячі) грн., витрат на правову допомогу та 5000 (п`ять тисяч) грн., моральної шкоди, а всього 10115 (десят тисяч сто пятнадцять) грн. 78 к.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: