Справа № 703/230/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, клопотання слідчого відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 16 січня 2020 року за № 0000096, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, погоджене прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івангород Христинівського району Черкаської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні дітей не має, не працюючого, зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

встановив:

Слідчим відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 подано до суду клопотання, погоджене з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 16 січня 2020 року в місті Черкаси, у невстановлений слідством час, у невстановлених слідством осіб, незаконно придбав з метою подальшого збуту, невстановлену кількість порошкоподібної речовини, після чого зберігав при собі де в невстановленому слідством місці частину вжив, а решту зберігаючи при собі незаконно перевіз на автомобілі Ваз 2101 д.н.з., НОМЕР_1 . до невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_7 яка мешкає в місті Черкаси з метою подальшого збуту. Цього ж дня близько 13 год. 30 хв. на вищевказаному автомобілі перевозив до свого місця проживання.

16 січня 2020 року під час проведення огляду місця події в селі Костянтинівка Смілянського району по вул. Вишневецького на 198 км автодороги Київ-Знам`янка, в період з 16 год. 15 хв. по 16 год. 36 хв. працівниками поліції виявлено та вилучено у ОСОБА_5 9 шт. поліетиленових пакетів з порошкоподібною речовиною, яка згідно висновку експерта № 2/148 від 22.01.2020 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою (в перерахунку на амфетамін-основу) 0.8963 грами.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.

30 січня 2020 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин.

Під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 на телефонні дзвінки не відповідає, повістки про виклик до слідчого ігнорує та його місцеперебування невідоме.

Постановою слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 13 лютого 2020 року досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 16 січня 2020 року за № 0000096, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, зупинено - до розшуку підозрюваного ОСОБА_5

13 грудня 2022 року було встановлено місцезнаходження ОСОБА_5 та на підставі дії ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду від 28 листопада 2022 року про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою обґрунтовано тим, що встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, можливе подальше переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, оскільки останній в рамках даного кримінального провадження переховувався від слідства з метою уникнення покарання, залишив своє місце проживання; крім того існує ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не давали суду показань, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства можуть втратили актуальність; а також існує ризик, що підозрюваний продовжить вчиняти кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, відтак вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки. На підставі викладеного, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням та вважає, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, надавши пояснення, аналогічні його обґрунтуванню.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що стороною обвинувачення наявність ризиків нічим не доведено та такі ґрунтуються на припущеннях. Вказав, що його підзахисний має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає разом з батьком, який хворіє та потребує стороннього догляду. Зазначив також, що хоча його підзахисний не одружений, на утриманні дітей не має, постійного місця працевлаштування не має, разом з тим працює неофіційно та отримує доходи. Зауважив, що ОСОБА_5 раніше не судимий, з місця свого проживання за межі району та області не виїжджав, про те, що його викликали для прибуття до слідчого не знав. Надалі зобов`язується за першою вимогою прибувати до слідчого та суду, наміру вчиняти тиск на свідків та інших учасників справи не має, зобов`язався активно сприяти розслідуванню справи. Таким чином, своєю поведінкою ОСОБА_5 зможе довести обґрунтованість довіри до нього, відсутність ризиків, та можливе застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Діючим кримінально-процесуальним законом передбачено застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики). Крім того, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення (ст. 177 КПК України).

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують таку ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. Частина 5 вищевказаної статті передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.

Пунктом 4 ч.1 ст.178 КПК України встановлено, що під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.

За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).

У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування

Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Так, при прийнятті рішення, слідчий суддя враховує, що 16 січня 2020 року зареєстроване кримінальне провадження №0000096, за попередньою кваліфікацією - ч. 1 ст. 307 КК України за обставинами, вказаними слідчим у клопотанні.

30 січня 2020 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин.

Як вбачається з постанови слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 13 лютого 2020 року про оголошення розшуку підозрюваного під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 на телефонні дзвінки не відповідає, повістки про виклик до слідчого ігнорує та його місцеперебування невідоме, відтак оголошено розшук останнього.

Згідно постанови слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 13 лютого 2020 року досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 16 січня 2020 року за № 0000096, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, зупинено - до розшуку підозрюваного ОСОБА_5 .

28 листопада 2022 року слідчий ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000096 від 16 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 28 листопада 2022 року клопотання слідчого ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000096 від 16 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України - задоволено, надано дозвіл на затримання останнього з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

13 грудня 2022 року було встановлено місцезнаходження ОСОБА_5 та на підставі дії ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду від 28 листопада 2022 року про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

До клопотання додано копії документів, відомості з яких обґрунтовують підозру ОСОБА_5 , а саме: копія витягу з ЄРДР за № 0000096 від 16 січня 2020 року, копія протоколу огляду місця події від 16 січня 2020 року, протоколи допиту свідків ОСОБА_8 від 18 січня 2020 року, ОСОБА_9 від 17 січня 2020 року, ОСОБА_10 від 24 січня 2020 року, ОСОБА_11 від 16 січня 2020 року, висновок експерта від 22 січня 2020 року; копія протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 30 січня 2020 року, копія постанови слідчого про зупинення досудового розслідування від 13 лютого 2020 року, копія постанови слідчого про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 від 13 лютого 2020 року та копія протоколу затримання особи від 13 грудня 2022 року.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України класифікуються як тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання, згідно санкції ч.1 ст.307 КК України, у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років, відтак, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує також особу підозрюваного, який офіційно не працює, має зареєстроване місце проживання, характеризується посередньо, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У відповідності до п.п.61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, наслідки злочину, дані про особу підозрюваного, доведення слідчим ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для запобігання яким не достатньо застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний може продовжити ухилятися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного є неможливим та лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Крім того, обізнаність підозрюваного про суворість покарання, передбаченого санкціями статей за якими його притягують до відповідальності, не виключає можливість того, що він зможе уникати слідства та суду, що дає підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, під час судового розгляду, прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі або при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тому, приймаючи до уваги відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданого клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке в даному випадку відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування, виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що для запобігання вищевказаним ризикам, враховується суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Із урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України слідчий суддя уважає, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків буде достатнім внесення застави в межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 гривень.

Керуючись ст.ст.177-183, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з 13 грудня 2022 року.

Визначити розмір застави - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень 00 копійок, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо у уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, слідчого судді;

3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування зі свідками.

Підозрюваний ОСОБА_5 для виконання ухвали слідчого судді, підлягає направленню до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений о 16 годині 00 хвилин 19 грудня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1