Провадження № 1-кп/643/79/23
Справа № 643/743/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0003640 від 14.11.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, освіта середня, неодруженої, не працюючої, має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.11.2022 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, точний час не встановлений, у період дії в Україні воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого в останнє на той час продовжено Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 з 23.08.2022 року строком на 90 діб, перебувала в квартирі АДРЕСА_3 , що належить батьку її померлого співмешканця ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де вона мешкає спільно з останнім з його дозволу.

В той час, коли ОСОБА_7 спав у себе в кімнаті, ОСОБА_4 , діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрала мобільний телефон ТМ «Самсунг» GT-S5660, IMEI НОМЕР_1 , чорного кольору, що належить ОСОБА_7 , а саме взяла згаданий телефон зі стола та винесла його з квартири, після чого розпорядилась викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_7 на суму 419 гривень 00 копійок, відповідно до висновку експерта.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, визнала у повному обсязі, у скоєному щиро розкаялася та дала показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом. Крім того, зазначила, що з цивільним чоловіком ОСОБА_8 та малолітньою дитиною мешкали в квартирі батька чоловіка ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 . Після смерті чоловіка в жовтні 2021 року залишилася проживати з дитиною за тією ж адресою. Батько її померлого чоловіка 06 листопада 2022 року вживав спиртні напої, вони посварилися і останній ліг спати. Вона взяла зі столу його мобільний телефон та пішла до ломбарду. В ломбарді отримала за телефон 100 грн., які витратила на кашу дитині та спиртні напої. Батько її цивільного чоловіка на цей час виїхав до Польщі.

Потерпілий ОСОБА_7 направив суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не

заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, її відношення до скоєного правопорушення, та данні про її особистість.

Кримінальне правопорушення, що вчинила обвинувачена, відповідно до ч.5 ст.12 КК України віднесене до тяжких злочинів.

Обвинувачена раніше не судима, не працює, має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійне місце мешкання. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Частинами першою третьою статті 79 КК України передбачено, що у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до статті 76 цього Кодексу.

Нагляд за засудженими здійснюється уповноваженим органом з питань пробації.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи їй покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою вона засуджується, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст. 75, 79 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 615 ч.15 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 2 (два) роки.

Згідно з п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на засуджену обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази DWD-R диск, білого кольору з написом «Відеозапис з камери ломбарду «Найкращий», договір з «Найкращий ломбард» № від 06.11.2022, гарантійний талон зберігати в матеріалах кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР № 0003640 від 14.11.2022.

Речовий доказ сім карта білого кольору з написом НОМЕР_2 , яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , залишити у його володінні.

Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Прокурору, ОСОБА_4 копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1