Вирок
Іменем України

15.11.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2022 року за № 0000331, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24.06.2022 року ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном на 6 (шість) місяців за місцем його проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до даної ухвали на ОСОБА_3 були покладені наступні обмеження:
-заборона виходити з квартири АДРЕСА_2 з 22.00 год. до 06.00 год.;
-заборона виїзду в особистих справах за межі м. Львова без відома поліції;
-заборона відвідувати місця, де продають алкогольні напої (кафе, бари, ресторани, пивні бари та інші місця з продажем алкогольних напоїв) на розлив;
-з`являтись на реєстрацію у ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області 1 (один) раз на місяць.
Того ж дня, після завершення судового засідання ОСОБА_3 було ознайомлено із ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24.06.2022 року та попереджено про кримінальну та адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.
В подальшому, реалізовуючи свій умисел, спрямований на порушення правил адміністративного нагляду, розуміючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , будучи ознайомлений із встановленими судом обмеженнями, в порушення вимог, встановлених п. «в» ч.1 ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд», в період часу з 11.08.2022 року по 07.09.2022 року самовільно, без повідомлення про це територіального підрозділу Національної поліції, що здійснює щодо нього адміністративний нагляд, з метою ухилення від адміністративного нагляду, залишив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, ОСОБА_3 самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду 28.09.2022 р.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, тобто в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування № 0000331, в яких наявні документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема, протокол допиту підозрюваного від 27.09.2022 року (кримінальне провадження, а.с.124-126).
Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяв та клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.395 КК України, а саме самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст.395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відсутні.
Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 нейтрально характеризується за місцем проживання, не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, водночас з 20.04.2022 року є підобліковим у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, раніше судимий (до матеріалів кримінального провадження, скерованого до суду, стороною обвинувачення долучено єдиний вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 14.05.2018 року, згідно якого ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, яке засуджений відбув повністю, у зв`язку з чим звільнений з місць позбавлення волі 29.06.2021 року), нове кримінальне правопорушення вчинив, ігноруючи свій обов`язок, як засудженого, виконувати в порядку адміністративного нагляду встановлені щодо нього судом обов`язки, та бере до уваги спосіб життя, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме його класифікацію за ст. 12 КК України як кримінального проступку, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, а саме умисел обвинуваченого на невиконання правил встановленого йому судом адміністративного нагляду, нехтування своїми обов`язками як засудженого, звільненого з місць позбавлення волі, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення неправомірних дій і вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 395 КК України у виді арешту.
З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
У справі відсутні процесуальні витрати та речові докази.
Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1