УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001231 від 11.10.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло означене клопотання про скасування арешту майна, з якого вбачається, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2022 року було задоволено клопотання сторони обвинувачення та в рамках кримінального провадження № 0001231 накладено арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку 15.11.2022 року автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

На теперішній час заявник звертається з даним клопотанням про скасування арешту майна, обґрунтовуючи таке клопотання обставинами того, що він не є підозрюваним, вилучене майно не є предметом злочину, так як не містить на собі слідів вчинення злочину, у сторони обвинувачення вже було достатньо часу для його огляду. Також просив врахувати, що слідчим суддею було накладено арешт на його майно без його участі в судовому засіданні. З огляду на викладене, враховуючи, що заявник не являється підозрюваною особою в рамках такого кримінального провадження, на теперішній час останній звертається з даним клопотанням до слідчого судді, вважаючи, що арешт майна було накладено необґрунтовано.

В судове засідання заявник не з`явився, розгляд поданого клопотання просив проводити за його відсутності.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, матеріали кримінального провадження не надав.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Як встановлено слідчим суддею, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2022 року було задоволено клопотання сторони обвинувачення та в рамках кримінального провадження № 0001231 накладено арешт на майно заявника.

При цьому, заявник будь-якого процесуального статусу в рамках даного кримінального провадження не має, між тим його майно протягом тривалого часу, перебуває під обмежувальними заходами, в зв`язку з чим заявник позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності майном.

Слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на зазначене у даному клопотанні майно здійснювалося в зв`язку з необхідністю забезпечення збереження речових доказів, а також забезпечення проведення відповідних процесуальних дій з таким майном.

При цьому, з моменту застосування в рамках даного кримінального провадження вказаного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, сторона обвинувачення мала як вдосталь процесуального часу, так і вдосталь процесуальних можливостей для забезпечення досягнення мети арешту майна. Між тим, стороною обвинувачення за цей час про підозру власнику майна не повідомлялося.

В судове засідання прокурор будучи повідомленим про дату та час судового засідання не з`явився, будь яких заперечень щодо скасування арешту майна не надав, що вказує на фактичне погодження стороною обвинувачення з клопотанням заявника.

За таких обставин, слідчий суддя не може прийти до переконання, що на теперішній час накладений арешт майна продовжує відповідати засадам розумності та співмірності, а відповідно, й що такий захід забезпечення обґрунтовано продовжує обмежувати право власності добросовісного набувача (заявника).

За таких обставин, в цілях відновлення тимчасово обмежених прав заявника, слідчий суддя вважає за можливе подане клопотання про скасування арешту майна задовольнити, а накладений ухвалою слідчого судді від 22.11.2022 року арешт майна скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001231 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2022 року в рамках кримінального провадження № 0001231 від 11.10.2022 року на: перепустку № КН 4329 на ім`я ОСОБА_4 , дійсну до 01.11.2022 року та копію запиту про надання інформації від 16.09.2022 року № 64/1-6782 на 2 аркушах, вилучені 15.11.2022 року під час обшуку автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Повернути вилучене майно власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ОСОБА_5