У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про накладення арешту на майно

28 листопада 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янської управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) 01.05.2022 за № 0000848, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

23.11.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва засобами поштового зв`язку надійшло вказане клопотання, датоване 22.11.2022, в якому ставиться питання про арешт майна (заборона відчужувати його, розпоряджатися ним будь-яким чином та використовувати), а саме на:

- мобільний телефон марки «Samsung», IMEI: НОМЕР_1 , з карткою оператору стільникового зв`язку Vodafone з номером НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung, IMEI1: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Samsung, IMEI: НОМЕР_4 , що поміщено до спец пакету за номером EXP0214745;

- 3 (три) стартові пакети оператору «Lifecell» з номерами ( НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ), , що поміщено до спец пакету за номером NPU1104195;

- блокнот з ймовірно чорновими записами , що поміщено до спец пакету за номером № 7022578 .

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 23.11.2022 для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 . Фактично клопотання передано слідчому судді по реєстру 25.11.2022.

Вимоги клопотання обґрунтовані, зокрема, наступним:

«У провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000848 від 01.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, 29.04.2022 року близько 18:32 год., ОСОБА_5 , разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами перебуваючи у м. Запоріжжі., з метою заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, здійснив телефонний дзвінок з номеру телефона НОМЕР_8 на номер НОМЕР_9 , що належить потерпілому - ОСОБА_6 , який у цей час перебував вдома, за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому ОСОБА_5 , представившись сином потерпілого - ОСОБА_7 , та повідомив неправдиву інформацію про те, що наразі він перебуває у приватній лікарні у м. Вінниця, у зв`язку з тим, що захворів на інфекційне захворювання спричинене вірусом SARS-CoV-2 (COVID-19), і терміново потребує грошових коштів на лікування, у сумі 56 000 (п`ятдесят шість тисяч) гривень. При цьому, ОСОБА_5 , видаючи себе за сина потерпілого, повідомила, що за грошима вже прийшов його знайомий на ім`я ОСОБА_8 .
На прохання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , не здогадуючись про злочинні наміри щодо заволодіння його грошовими коштами шляхом обману, будучи введеним в оману, погодивсь передати необхідну грошову суму чоловіку на ім`я ОСОБА_8 . Продовжуючи свої злочинні дії і діючи за попередньою змовою групою осіб, невстановлена досудовим розслідуванням особа, 29.04.2022 прибула до кв. АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , та представившись знайомим сина останнього на ім`я ОСОБА_8 , повідомив, що він має забрати грошові кошти на лікування ОСОБА_7 , але їх треба перерахувати на банківський рахунок. Для цього ОСОБА_6 , у супроводі невстановленої досудовим розслідуванням особи, прибули до терміналу самообслуговування ІВОХ за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, довіряючи невстановленій досудовим розслідуванням особі, вважаючи, що грошові кошти необхідні його сину на лікування, передав грошові кошти у розмірі 56 000 гривень останньому. Далі, перебуваючи біля терміналу самообслуговування ІВОХ, невстановлена особа здійснила переказ грошових коштів у розмірі 55 000 гривень на банківську картку № НОМЕР_10 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У свою чергу, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, перевів вказані грошові кошти на банківські карти: № НОМЕР_11 , яка належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у сумі 30 000 гривень, № НОМЕР_12 , яка належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 20 000 гривень, та на банківську карту № НОМЕР_13 , яка належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у сумі 5 000 гривень. Після чого, ОСОБА_11 , перебуваючи у м. Запоріжжі, діючи за попередньою змовою групою осіб, здійснили зняття грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, із банківської карти, яка належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Так, цього ж дня, близько 19:00 год., ОСОБА_12 , з метою заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, прибув до будинків розташованих в м. Києві по вулиці Ушинського, де почав очікувати подальших вказівок. В цей час ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 , та іншими невстановленими слідством особами, перебуваючи на території м. Запоріжжя, повторно зателефонували на номер стільникового зв`язку НОМЕР_9 , що належить потерпілому - ОСОБА_6 18.01.1939 ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Після чого, 29.04.2022 року близько 19:54 год, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 , та інші невстановленими слідством особами, в ході телефонної розмови знову ввели в оману ОСОБА_6 , видаючи себе за його сина ОСОБА_7 , повідомили йому неправдиву інформацію, про те, що наданої попередньо суми коштів, недостатньо для повноцінного лікування та необхідно надати ще 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, при цьому повідомивши ОСОБА_7 , що за грошима вже прийшов його знайомий на ім`я ОСОБА_13 .
Так, потерпілий ОСОБА_6 , не здогадуючись про злочинні наміри щодо заволодіння його грошовими коштами шляхом обману, будучи введеним в оману, погодився передати необхідну грошову суму знайомому сина на ім`я ОСОБА_13 .
Після чого близько 19:54 год., ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, прибув до кв. АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , та представившись знайомим сина останнього на ім`я ОСОБА_13 , повідомив, що він має забрати грошові кошти на лікування ОСОБА_7 .
ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, довіряючи ОСОБА_12 , вважаючи, що грошові кошти необхідні його сину на лікування, передав останньому грошові кошти у розмірі 50 000 гривень.
В подальшому отримані грошові кошти ОСОБА_12 , 30.04.2022 року відправив на банківську карту № НОМЕР_11 , яка належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_12 , та невстановленими слідством особами, які діяли за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману, заволоділи грошовими коштами, які належать потерпілому ОСОБА_6 , на загальну суму 106 тисяч гривень. Таким чином, в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, а саме незаконне заволодіння квартирою.
З огляду на викладене, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України (попередня кваліфікація).
Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.
22.11.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду ОСОБА_14 , справа № 760/15675/22, 1-кс/750/5141/22, проведено обшук у будинку АДРЕСА_4 .
Так, в ході проведення обшуку у вказаному будинку було виявлено та вилучено:
?мобільний телефон марки «Samsung», IMEI: НОМЕР_1 , з карткою оператору стільникового зв`язку Vodafone з номером НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung, IMEI1: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Samsung, IMEI: НОМЕР_4 поміщено до спец пакету за номером EXP0214745;
?3 (три) стартові пакети оператору «Lifecell» з номерами ( НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ), поміщено до спец пакету за номером NPU1104195;
?блокнот з ймовірно чорновими записами поміщено до спец пакету за номером №7022578
Згідно з ч. 5 ст. 171 клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи вищевикладене, у ході досудового розслідування виявлені обставини, які свідчать, що необхідно накладення арешту на майно, а саме на:
?мобільний телефон марки «Samsung», IMEI: НОМЕР_1 , з карткою оператору стільникового зв`язку Vodafone з номером НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung, IMEI1: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Samsung, IMEI: НОМЕР_4 поміщено до спец пакету за номером EXP0214745;
?3 (три) стартові пакети оператору «Lifecell» з номерами ( НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ), поміщено до спец пакету за номером NPU1104195;
?блокнот з ймовірно чорновими записами поміщено до спец пакету за номером №7022578 .
Так, в рамках досудового розслідування №0000848, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України вищевказані речі визнано речовим доказом постановою слідчого.».
До клопотання додані копії документів та інших матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала, просила його задовольнити з наведених у ньому підстав та накласти арешт на визначене в клопотанні майно.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом п.п. 1, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Главою 10 розділу ІІ КПК України визначено заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування. Згідно зі ст. 131 цього Кодексу одним із таких заходів, що застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження, є арешт майна.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів клопотання, майно, про арешт якого ставиться питання, вилучено 22.11.2022 під час обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04.11.2022 (справа № 760/15675/22, провадження № 1-кс/760/5141/22) за адресою проживання ОСОБА_5 , в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 86-92).

Так, встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04.11.2022 у справі № 760/15675/22 (провадження № 1-кс/760/5141/22) слідчим, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000848 від 01.05.2022, та прокурорам групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000848 від 01.05.2022, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , яке на праві власності належить ОСОБА_15 , з метою відшукання: документів (в тому числі в електронному вигляді), які містять відомості щодо заволодіння групою осіб шляхом обману грошовими коштами, які належать ОСОБА_6 ; надано слідчим, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000848 від 01.05.2022р., та прокурорам групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000848 від 01.05.2022р., дозвіл на огляд та копіювання інформації з мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, флеш-накопичувачів, інших засобів зберігання інформації, на яких може мітитись інформація чи листування щодо заволодіння групою осіб шляхом обману грошовими коштами, які належать ОСОБА_6 , із залученням відповідних фахівців та спеціалістів, а у разі якщо доступ до вищевказаних електронних інформаційних систем або їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту на вилучення вищевказаної комп`ютерної техніки та носіїв інформації.

Вбачається, що 22.11.2022 на підставі вказаної ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва проведено обшук за адресою: АДРЕСА_4 , де було виявлено та вилучено майно, про накладення арешту на яке наразі ставиться питання (а.с. 88).

Постановою від 22.11.2022 слідчого слідчого відділу Солом`янської управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 майно, про накладення арешту на яке ставиться питання, визнано речовими доказами по матеріалах досудового розслідування № 0000848 від 01.05.2022 (а.с. 93-95).

Як вбачається з правового аналізу норм КПК України, при накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в кримінальному провадженні № 0000848 зібрано достатньо доказів, що можуть вказувати на факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна, що є предметом розгляду, подано з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням специфіки злочину, що розслідується, вбачається, що частина визначених в клопотанні речей та предметів підпадає під критерії речових доказів, викладені у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку забезпечення збереження речових доказів, арешт з цією метою накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Частинами 1 та 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу;

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На підставі зазначених правових норм та встановлених фактичних обставин слідчий суддя дійшов висновку, що у клопотанні частково доведено необхідність накладення арешту на майно, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України та необхідністю забезпечення збереження речових доказів та проведення експертиз.

На підставі зазначених правових норм та встановлених фактичних обставин слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог клопотання.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 94, 98, 170-173, 309, 310, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янської управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2022 за № 0000848, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 22.11.2022 під час обшуку, за адресою: АДРЕСА_4 (за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 ), проведеного на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04.11.2022 (справа № 760/15675/22, провадження № 1-кс/760/5141/22), а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung», IMEI: НОМЕР_1 , з карткою оператору стільникового зв`язку Vodafone з номером НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung, IMEI1: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Samsung, IMEI: НОМЕР_4 , що поміщено до спец пакету за номером EXP0214745;

- 3 (три) стартові пакети оператору «Lifecell» з номерами ( НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ), , що поміщено до спец пакету за номером NPU1104195;

- блокнот з ймовірно чорновими записами , що поміщено до спец пакету за номером № 7022578.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1