Номер провадження 1-кп/741/27/23
Єдиний унікальний номер 741/417/22
ВИРОК

іменем України

10 березня 2023 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка Чернігівської області кримінальне провадження, унесене до ЄРДР за № 0000099 від 27 квітня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколів Червоноармійського району Житомирської області, громадянина України, українця, який має повну загальну середню освіту, одружений, місце роботи не повідомив, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2022 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання в господарстві по АДРЕСА_2 , в ході сварки з ОСОБА_4 , що виникла на побутовому ґрунті, маючи на меті спричинення йому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи наслідки у вигляді заподіяння тілесного ушкодження потерпілому та бажаючи їх настання і доводячи свої наміри до кінця, умисно наніс йому близько чотирьох ударів правим кулаком в область голови та тулуба та один удар правою ногою по тулубу, спричинивши ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: садна шкіри 2,0х1,5 см., помірного набряку в ділянці правої надбрівної дуги; помірного набряку і садна шкіри спинки носа до 2,0х1,0 см., осаднення шкіри 2,5х1,5 см, помірного набряку в ділянці виличної дуги зліва; забійної рани до 0,5х0,5 см в ділянці правої вушної раковини; підшкірної гематоми та садна шкіри 5,0х5,5 см діаметрі в ділянці правого надпліччя; множинних поверхневих саден та забоїв обличчя, правого надпліччя; забою грудної клітки справа; набряково-больового синдрому, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав та дав показання, що тілесних ушкоджень 26 квітня 2022 року потерпілому він не наносив, окрім легкого ляпасу правою рукою по щоці, а під час сутички лише тримав потерпілого за шию. Зазначив, що теж отримав від потерпілого ОСОБА_4 удар рукою по ребрах. Такі дії були обумовлені тим, що ОСОБА_4 протиправно, без будь-якого дозволу на це, прийшов до його домоволодіння та вимагав побачення з донькою. У ситуації, що виникла, він не мав іншого виходу, щоб запобігти подальшому проникненню ОСОБА_4 до його будинку. Обвинувачений просив суд його виправдати.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні дав показання, що 26 квітня 2022 року бл. 15-00 год. він вирішив побачитись з донькою ОСОБА_7 , 2015 р. н., яка проживає разом з його колишньою цивільною дружиною ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Зайшовши на територію указаного подвір`я, він постукав у двері будинку, з будинку вийшов ОСОБА_6 та наніс йому удар кулаком правової руки в обличчя, поваливши на землю. Після цього ОСОБА_6 наніс йому удар в область голови, правового вуха та перенісся, загалом наніс близько чотирьох ударів, а також один удар коліном правої ноги по тулубу. Свідком указаної події була ОСОБА_8 . З метою уникнення продовження конфлікту ОСОБА_4 залишив територію та в той же день звернувся за медичною допомогою до КНП «Носівська міська лікарня».

Свідок ОСОБА_9 суду дала показання, що вона проживає з обвинуваченим та наразі є його дружиною. Раніше вона проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. З ОСОБА_4 вони мають спільну доньку ОСОБА_7 , 2015 р. н. Свідок пригадує, що в той день (26 квітня 2022 року) вона зі ОСОБА_6 перебували вдома, коли до будинку прийшов ОСОБА_4 , останній поводив себе агресивно та почав стукати у двері будинку, вимагаючи побачення з донькою. Потім з будинку вийшов ОСОБА_6 , між ним та ОСОБА_4 розпочалася бійка, під час якої обоє намагались завдати один одному удари, а ОСОБА_6 захищався. Уважає, що саме ОСОБА_4 своєю поведінкою спровокував указану бійку.

У судовому засіданні досліджені також надані прокурором письмові докази:

- протокол прийняття заяви ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26 квітня 2022 року щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а саме: спричинення йому тілесних ушкоджень (а. с. 41);

- протокол проведення слідчого експерименту від 21 червня 2022 року з фототаблицями (а. с. 55-61);

- протокол проведення слідчого експерименту від 23 червня 2022 року з фототаблицями (а. с. 77-83);

- висновок експерта № 47 від 27 квітня 2022 року, згідно з яким у ОСОБА_4 мало місце тілесне ушкодження: в ділянці правої надбрівної дуги садна шкіри 2,0х1,5 см, помірний набряк, помірний набряк і садна шкіри спинки носа до 2,0х1,0 см в ділянці виличної дуги зліва осадження шкіри 2,5х1,5 см, помірний набряк. В ділянці правої вушної раковини забійна рана 0,5х0,5 см. В ділянці правого надпліччя підшкірна гематома та садна шкіри 5,0х5,5 см діаметрі. Множинні поверхневі садна та забої обличчя, правого надпліччя. Забій грудної клітки справа; Набряково-больовий синдром. По механізму спричинення всі вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок ударів тупим предметом (предметами), або об такий, з елементами дії сили тертя-ковзання об шорстку поверхню. По ступеню тяжкості всі тілесні ушкодження як у своїй сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Даний експертний висновок є науково-обґрунтованим, вмотивованим, тобто належним та допустимим доказом, який з переконливістю доводить, що удари потерпілому ОСОБА_4 наносилися в обличчя тупим предметом, а не ляпасом (відкритою долонею), як стверджував обвинувачений ОСОБА_6 .

Суд у судовому засіданні також відтворив та дослідив відеозапис, що знаходиться на відеодиску СD-R «Vibex» із записом «Відеодиск», наданий потерпілим ОСОБА_4 від 26.04.2022, який 03 червня 2022 року був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та зберігається при ньому. З відеодиску видно, що особа ( ОСОБА_4 ) прямує по вулиці та вільно заходить на територію домоволодіння. На стукіт виходить ОСОБА_6 та після слів: «Хто тебе впускав?», - наносить удар ОСОБА_4 після цього розпочинається сутичка, яка супроводжується нанесенням ударів та взаємними образами. Після втручання іншої особи ( ОСОБА_8 ) сутичка припиняється, а ОСОБА_4 залишає подвір`я.

Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 доведена повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України суд розцінює як спосіб уникнення ним відповідальності за скоєне, оскільки зібрані докази підтверджують вину ОСОБА_6 у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 унаслідок виниклого конфлікту.

При цьому у судовому засіданні не надано доказів протиправної поведінки ОСОБА_4 щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання негативно не характеризується, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та робить висновок про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі й запобіжні заходи, не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 176-179, 369-371, 373-376, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 160 (ста шістдесяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: СD-R «Vibex» із записом «Відеодиск», наданий потерпілим ОСОБА_4 від 26.04.2022, який знаходиться у матеріалах кримінального провадження, унесеного до ЄРДР за № 0000099, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Носівський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1