СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4114/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі
слідчого судді ОСОБА_1 ;
за участю секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
підозрюваної: ОСОБА_4 ;
захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Києво-Святошинської прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 0004019, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 серпня 2019 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бориспіль Київської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Києво-Святошинської прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 0004019, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 серпня 2019 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За версією органу досудового розслідування, 15 липня 2019 року ОСОБА_4 здійснила несанкціоноване втручання до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та внесла зміни щодо власників ряду земельних ділянок (перелік наводиться), внаслідок чого вказані земельні ділянки незаконно вибули з комунальної власності Гореницької сільської ради.
07 листопада 2022 року у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.
З урахуванням викладеного, слідчий, за погодження із прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 208 000 грн. із покладення на підозрювану обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, посилаючись на наявність ризиків, зокрема, ризику переховування від органів розслідування, прокуратури та суду.
Підозрювана та її захисники заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність обґрунтованість підозри, оскільки законність рішень про державну реєстрацію ОСОБА_9 земельних ділянок в с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області була предметом розгляду судів і у її скасуванні було відмовлено. Крім того, посилаються на наявність у підозрюваної постійного місця проживання та реєстрації, міцних соціальних зв`язків, що нівелює ризик переховування її від органів досудового розслідування, прокуратури, суду, відсутність у підозрюваної судимостей та необхідності проходження лікування, оскільки підозрювана є інвалідом 3-ї групи.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваної та її захисників, дослідивши матеріали, додані до клопотання, дійшов наступних висновків.
У провадженні ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0004019 від 22.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.
07 листопада 2022 року у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України (а.с. 199-207).
У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 177 КПК.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені.
Проте, воно висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»). Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).
Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.
Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.
Таким чином, слідчому судді необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 могла вчинити саме цей злочин). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час розгляду справи по суті.
В цьому кримінальному провадженні йдеться про можливе вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.
Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри підтверджується матеріалами, доданими до клопотання, а саме: висновком експертного дослідження № СЕ-19-22/32431-КТ від 23.09.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.10.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30.10.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.03.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.03.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 08.04.2020 року; звітом про експертну оцінку земельних ділянок загальної площею 22 036 кв.м., кадастрові номери: :01:002:5059 та :002:5061), що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі.
З урахуванням досліджених документів, слідчий суддя приходить до переконання, що наразі є достатньо обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення.
Слід зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо нього запобіжного заходу.
Запобіжні заходи застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Їх дія носить превентивний (попереджувальний) характер реалізації особами дій, направлених на перешкоджання здійсненню правосуддя у справі.
Стаття 177 КПК визначає перелік ризиків, задля запобігання реалізації яких застосовується запобіжний захід. Ризики вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею, судом обґрунтованої ймовірності реалізації підозрюваним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що особа обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак слідчому судді необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.
Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистих обставин підозрюваної ОСОБА_4 (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування). Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 362 КК України, яке за своєю природою є тяжким.
Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю на строк до трьох років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. Разом з тим, самої лише тяжкості інкримінованих злочинів недостатньо для висновку про можливі спроби підозрюваної переховуватися, тому він оцінюється у світлі інших факторів. Таким чином, слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , у сукупності з іншими обставинами кримінального провадження.
Оцінюючи питання стійкості соціальних зв`язків підозрюваної, слідчий суддя зазначає, що сімейний стан підозрюваної, стан здоров`я членів її сім`ї, кількість та вік дітей враховується під час їх оцінки. Під соціальним зв`язком зазвичай розуміють соціальну дію, що виражає залежність і сумісність людей або груп; це сукупність особливих залежностей одних соціальних суб`єктів від інших, їх взаємні відносини, які об`єднують людей у відповідні соціальні спільності і свідчать про їх колективне існування. Чим більш міцними є соціальні зв`язки, тим більше вони будуть відігравати стримуючу роль для підозрюваної, стимулюватимуть належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків. ОСОБА_4 одружена, що без сумніву, свідчить про існування у неї соціальних зв`язків належного рівня, крім того слідчий суддя враховує той факт, що підозрювана має сина, який на даний момент, згідно пояснень захисників, проходить службу у лавах Збройних Сил України.
Крім цього, на даному етапі кримінального провадження ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та їх дослідження, й тому, заборона спілкуватися з певними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них це об`єктивна необхідність забезпечення показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.
Оцінюючи обґрунтованість даного ризику, суд виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.
На даному етапі кримінального провадження ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та їх дослідження, й тому, заборона спілкуватися з певними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них це об`єктивна необхідність забезпечення показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.
Оцінюючи обґрунтованість даного ризику, суд виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.
У той же час слід зазначити, що під час розгляду клопотання прокурором не було доведено те, що існують ризики, які б слугували підставою для застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу саме у вигляді застави.
Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_4 раніше не судима, має проблеми зі здоров`ям та, на даний час є не працевлаштованою, що унеможливлює внести заставу.
З урахуванням викладеного вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого та прокурора про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж застава, тобто доводи органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді застави не знайшли свого підтвердження наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, долученими до матеріалів клопотання, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.
Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді особистого зобов`язання, з одночасним покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строк на два місяці.
На підставі викладеного та керуючись статтями 176-178, 182, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Києво-Святошинської прокуратури ОСОБА_15 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 0004019, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 серпня 2019 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою органу досудового розслідування, прокурора або суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих Головного управління Національної поліції у Київський області, які здійснюють досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали щодо покладених на підозрювану обов`язків становить 2 місяці, тобто до 06 січня 2023 року включно.
У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Підозрювану письмово під розпис повідомити покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 11.11.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1