Справа №463/746/23
Провадження №1-кс/463/1323/23
УХВАЛА

про задоволення заяви про самовідвід

24 лютого 2023 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи за № 463/746/23 (провадження № 1-кп/463/344/23) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України (відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань внесено за № 0000310 від 31.01.2023 року), -

в с т а н о в и в :

в провадження судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000310 від 31.01.2023 року за підозрою ОСОБА_4 .

Суддею ОСОБА_5 подано заяву про самовідвід від розгляду вказаної справи з підстав того, що з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000310 від 31.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України долученого до обвинувального акту про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у ході досудового розслідування слідчим суддею ОСОБА_3 10.10.2019 надано дозвіл слідчим Третього слідчого відділу (Відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 дозвіл на проведення обшуку житлових та нежитлових приміщень, за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою діяльність підприємство «Граніт» УТОГ (підприємство «Граніт» Львівської обласної організації Українського товариства глухих), які належать Львівській міській раді, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (провадження № 1-кс/463/4515/19)

Таким чином суддя ОСОБА_3 , брав участь у кримінальному провадженні 0000310 від 31.01.2023 під час досудового розслідування, а тому він не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої інстанції. Враховуючи наведене з метою уникнення розумних сумнівів в неупередженості судді з розгляду кримінального провадження та з метою забезпечення права ОСОБА_4 на справедливий суд, суддя ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід.

Попередньо на адресу суду надійшла заява від адвокати ОСОБА_14 про відкладення розгляду справи, у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому засіданні. Окрім цього від обвинуваченого ОСОБА_15 та представника потерпілого поступили заяви про слухання справи у їх відсутності.

Враховуючи наведене та те, що у судове засідання ніхто не з`явився - це не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.

Оглянувши матеріали справи та заяву про самовідвід, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи та заяви про самовідвід вбачається, що суддею ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід від розгляду справи за № 463/746/23 (провадження № 1-кп/463/344/23) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України (відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань внесено за № 0000310 від 31.01.2023 року). Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000310 від 31.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України долученого до обвинувального акту про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у ході досудового розслідування слідчим суддею ОСОБА_3 10.10.2019 надано дозвіл слідчим Третього слідчого відділу (Відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 дозвіл на проведення обшуку житлових та нежитлових приміщень, за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою діяльність підприємство «Граніт» УТОГ (підприємство «Граніт» Львівської обласної організації Українського товариства глухих), які належать Львівській міській раді, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (провадження № 1-кс/463/4515/19)

Таким чином суддя ОСОБА_3 , брав участь у кримінальному провадженні 0000310 від 31.01.2023 під час досудового розслідування, а тому він не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої інстанції. З метою уникнення розумних сумнівів в неупередженості судді з розгляду кримінального провадження та з метою забезпечення права ОСОБА_15 на справедливий суд, суддя ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід, яку слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду справи незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку, що заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 слід задовольнити.

Керуючись, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду справи №463/746/23, провадження №1-кп/463/344/23 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України (відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань внесено за № 0000310 від 31.01.2023 року).

Матеріали справи № 463/746/23 (провадження № 1-кп/463/344/23) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України (відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань внесено за № 0000310 від 31.01.2023 року) передати на новий розгляд іншому судді Личаківського районного суду м.Львова, якого визначити автоматизованою системою документообігу суду, в порядку ст.ст.31, 35 КПК України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_16