Справа № 184/1499/20
Провадження № 1-кп/0182/677/2022
У Х В А Л А

Іменем України

14.10.2022 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відеоконференції об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000457 від 29 червня 2020 року стосовно ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією ч.3 ст.186, ч.2 ст. 342 КК України, за №0000613 від 28.10.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.187 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

законного

представника ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду перебуває об`єднане кримінальне провадження за №0000457 стосовно ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією ч.3 ст.186, ч.2 ст. 342 КК України і за №0000613 за обвинуваченням ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.187 КК України. Стосовно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 жовтня 2022 року.

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. На думку прокурора, існує ризик переховування обвинувачених від суду, оскільки у разі доведеності їх провини, кожному з них може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років. Обвинувачені вчинили особливо тяжкий корисливий злочин, через короткий проміжок часу після пред`явлення їм підозри за вчинення аналогічного корисливого злочину. Стосовно кожного з обвинувачених в провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебувають на розгляді інші кримінальні провадженні за їх обвинуваченням у вчиненні тяжких корисливих злочинів. Обвинувачені не мають постійного законного джерела доходу, сталих родинних зв`язків, що в подальшому може спонукати їх до вчинення нових злочинів, зокрема ОСОБА_5 , який перебував під домашнім арештом, в нічний час доби вчинив повторно новий тяжкий злочин стосовно потерпілого, з яким знайомий. Обвинувачений ОСОБА_6 був оголошений у розшук в іншому кримінальному провадженні під час судового розгляду, т.я. ухилявся від явки до суду. Жоден з них не навчається, не працює, а тому ризики, зокрема вчинення інших кримінальних правопорушень, навіть збільшилися.

Потерпілий ОСОБА_11 не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим належним чином про дату та час судового засідання.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_12 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, оскільки вважали, що ризики, зазначені в клопотанні прокурора не доведені, а обвинувачений, провину якого не доведено в інкримінованих злочинах, і який був неповнолітнім на момент вчинення злочину, тривалий час тримається під вартою. Він проживав з батьком і перебував на його утриманні і батько готовий утримувати і контролювати його в подальшому. Тому, просили змінити запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт, за місцем мешкання його батька, який є законним представником, за адресою АДРЕСА_1 .

Зазначене клопотання підтримав законний представник обвинуваченого ОСОБА_10 який запевнив, що зможе контролювати поведінку свого сина і готовий утримувати його і спільно з ним проживати.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 також заперечували проти клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим і просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації обвинуваченого в с. Кам`янське Нікопольського району.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання обвинувачених, законного представника ОСОБА_10 , їх захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні, хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість продовження злочинної діяльності і переховування від суду, однак прокурором не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобігти вказаним ризикам.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому слід звернути увагу на позиції Європейського Суду з прав людини, які згідно ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України є частиною національного законодавства, щодо підходу до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою як протягом досудового слідства, так і судового розгляду, яке ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, наступне рішення про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання в право особи на свободу (справа Руденко проти України).

В контексті п. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у п.60 рішення у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Отже, наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути ретельно перевірено, існування ризиків негативної поведінки особи чітко наведені та проаналізовано питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу.

Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення хоча і об`єктивно існує, однак є малоймовірним, оскільки за ОСОБА_12 його батько зобов`язується здійснювати контроль та утримувати його, а ОСОБА_6 до затримання працював неофіційно, самостійно утримував себе, має постійне місце проживання де зареєстрований.

Національне законодавство у вигляді змісту положень ч. 3 ст. 199 КПК України і, зокрема п. 1, ст. 331 КПК України накладають на суд обов`язок перевірити усі складові, з якими закон пов`язує вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачені тривалий час перебуває під вартою і доставка їх до приміщення суду є неможливою в умовах воєнного стану. Стороною захисту надано документи, які свідчать що обвинувачені будуть забезпечені постійним місцем проживання.

Суд бере до уваги ту обставину, що перебування обвинувачених під вартою і неможливість їх вчасної доставки до зали суду, унеможливлює розгляд зазначеного кримінального провадження у розумні строки. Крім того у провадженні вже допитані як потерпілі так і свідки, а тому ризик впливу на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні фактично відсутній і тому, інший, більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання обвинувачених, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених і зможе запобігти вчиненню ними нових злочинів. При цьому суд вважає також необхідним покласти на обвинувачених обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обвинувачених та їх захисників задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово і покласти наступні обов`язки:

1. Не відлучатися з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу суду.

2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду.

3. Повідомляти суд про зміну місця фактичного проживання, роботи.

Визначені обов`язки, покладаються на обвинуваченого на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, тобто до 14 грудня 2022 року.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, поклавши, наступні обов`язки:

1. Не відлучатися з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 18 год. до 08 год. наступної доби, без дозволу суду.

2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду.

3. Повідомляти суд про зміну місця фактичного проживання, роботи.

Визначені обов`язки, покладаються на обвинуваченого на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, тобто до 14 грудня 2022 року.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУВП (№4) для виконання в частині звільнення з під варти обвинувачених, начальнику відділення №2 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області для виконання та прокурору для здійснення контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Зацікавлені особи можуть отримати в суді копію ухвали.

Головуючий -

суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_13 -Шаховал