Справа № 629/2206/20
Провадження (1-кп/199/547/22)
УХВАЛА

28.12.2022 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянув у судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000005, відносно ОСОБА_4 за ст. 307 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив відкласти судове засідання для можливості надання для огляду у судовому засіданні речових доказів, та заявив письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб., оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому ОСОБА_4 , у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи тяжкість злочинів, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства. Також прокурор вважає, що, беручи до уваги підвищену суспільну небезпеку інкримінуємого ОСОБА_4 правопорушення, є ризик перешкоджання останнім здійсненню кримінального провадження, продовження злочинної діяльності, був проти зміни запобіжного заходу на домашній арешт..

Захисник ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти відкладання судового засідання, заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, просили його скасувати, змінити на домашній арешт, зазначивши що у нього маються хронічні захворювання, що його матері потрібна його допомога і догляд, ризики не доведені.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акта відносно ОСОБА_4 , вважає, що клопотання прокурора про відкладання судового засідання та продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а клопотання захисника ОСОБА_3 і обвинуваченого про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, змінити на домашній арешт відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до змісту обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується за ст.307 ч.2 КК України, де є покарання у виді позбавлення волі до 10 років.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, останній, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

За таких обставин суд вважає, що оскільки на цей час ОСОБА_4 продовжує обвинувачуватися у вчиненні тяжких умисних злочинів, враховуючи те, що на цей час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує прокурор, продовження застосування обвинуваченому тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практикою ЄСПЛ, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, а також в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Для відмови в звільненні особи з-під варти також слід враховувати і ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968), оскільки він, володіючи відомостями щодо осіб свідків, які допитані, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів та відмови від показів взагалі, що вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України. Ці ж обставини вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому.

При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує і ту обставину, що протягом перебування ОСОБА_4 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останнього не надходило, незважаючи на посилання обвинуваченого на наявність у нього хронічних захворювань.

Дослідивши надані матеріали, суд, враховуючи вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченого, його майновий та сімейний стан, вважає, що вказані відомості про особу обвинуваченого в сукупності із обсягом пред`явленого йому обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що альтернативні запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, на цей час не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, визначався попередньою ухвалою судді про продовження строків тримання під вартою, від 01.03.2022 року, у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у розмірі 71790 грн., що суд вважає можливим залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), а тому, враховуючи введення на території України воєнного стану, судове засідання проведене в режимі відеоконференцзв`язку та аудіо зв`язку, за допомогою технічних засобів, за рішенням суду і усними клопотаннями учасників, що також узгоджується з положеннями п. 7 листа Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03 березня 2022 р.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 193, 194, 199, 331,336, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Відкласти судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000005, відносно ОСОБА_4 за ст. 307 ч.2 КК України на 03.01.2023 року о 09 год. 00 хв. в залі суду за адресою: 49083 м.Дніпро, вул.Новоселівська,9, в яке викликати:

прокурора Лозівської окружної прокуратури;_______________________________________

обвинуваченого: ОСОБА_4 (Харківське СІЗО);__________________________________

захисника: ОСОБА_5 _______________________________________________________

2. В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зміни на домашній арешт - відмовити.

3. Задовольнити клопотання прокурора і відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - продовжити на 60 днів, тобто до 25 лютого 2023 року.

4. Залишити обвинуваченому ОСОБА_4 раніше визначену заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у розмірі 71790 грн., у разі внесення якої у відповідності до ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: - не відлучатися з населеного пункту місця проживання без дозволу прокурора чи суду; - повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання; - прибувати до суду за першою вимогою; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордом.

5. Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

6. Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

7. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга (в частині запобіжного заходу) безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1