Провадження № 11-кп/811/979/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги

02 листопада 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 у місті Львові, вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 08 вересня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 ,

встановив:

ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 08 вересня 2022 року клопотання прокурора задоволено частково.

Застосовано щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в період доби з 22.00 год. до 07.00 год. за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) прибувати до суду за першим викликом;
2) не відлучатися за межі Львівської області без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності);
5) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідком ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні.
В решті вимог клопотання прокурора - відмовлено.
У задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 - відмовлено.
Строк дії ухвали становить 2 місця з моменту її проголошення по 08.11.2022 року включно.
Не погоджуючись із рішенням суду, потерпіла ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою повністю задоволити клопотання прокурора та застосувати обвинуваченому у важкому злочині ОСОБА_4 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.

Вивчивши зміст апеляційної скарги, вимоги особи, яка подала апеляційну скаргу, та їх обґрунтування, тобто відповідність апеляційної скарги вимогам КПК України, та матеріали провадження, апеляційний суд прихоить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення суду, постановленого за наслідками розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду справи, має відбуватись з дотриманням певних умов.
Згідно з вимогами ст. ст. 398 та 399 КПК України питання про те, чи подана апеляційна скарга на вирок чи ухвалу суду першої інстанції особою, яка має право її подавати, розглядається і вирішується суддею-доповідачем суду апеляційної інстанції до прийняття рішення про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 193 КПК України під час судового провадження клопотання про застосування запобіжного заходу подається прокурором.

Пунктом 7 частини 1 ст.393 КПК України, передбачено, що потерпілий або його законний представник чи представник мають право подати апеляційну скаргу у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.

З системного аналізу норм ст. 393, 394 КПК України вбачається, що потерпілий чи його представник не мають права на апеляційне оскарження рішення суду про обрання запобіжного заходу.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що потерпіла ОСОБА_3 не має права на апеляційне оскарження ухвали суду про обрання запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки, чинний КПК України не передбачає права потерпілого на звернення до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого та права на апеляційне оскарження судового рішення, прийнятого за результатами розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 08 вересня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 слід повернути апелянту.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до змісту положень ст.392 КПК України, ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не підлягає апеляційному оскарженню.

Керуючись ст. 399 КПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 08 вересня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 - повернути апелянту разом із доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7