Справа №127/1966/23
Провадження № 1-в/127/37/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 14.02.2020,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86): ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 14.02.2020.

Клопотання мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_3 відбув 2/3 частини від призначеного покарання, за час відбування покарання має 6 заохочень, був працевлаштований, характеризується позитивно, підтримує соціальні зв`язки з рідними, вважає, що своє поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував, щодо задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_3 вшосте притягується до кримінальної відповідальності, раніше звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, однак належних висновків не зробив. За весь період відбування покарання поведінка засудженого неоднозначна, ОСОБА_3 непрацевлаштований за власним бажанням, останнє заохочення отримував 31.03.2022, тобто майже рік тому.

Представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_5 заперечував, щодо задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити, зазначив, що ОСОБА_3 характеризується позитивно, приймає участь в програмі диференційованого-виховного впливу «Підготовка до звільнення».

Засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити, зазначив, що не працює, оскільки хворіє на хронічний гепатит та погано себе почуває. Крім того, його матір проживає в прифронтовій зоні та потребує його допомоги.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріли клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України слідує, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 2, ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

На даний час засуджений ОСОБА_3 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)» за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 14.02.2020, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 6 КВК України вбачається, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

З характеристики засудженого ОСОБА_3 вбачається, що останній прибув до державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» із державної установи «Селидівська виправна колонія (№ 82)». По прибуттю в установу не працевлаштований за власним бажанням.

За період відбування покарання характеризується посередньо, вимог режиму відбування покарання не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався.

Засуджений ОСОБА_3 у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, легко піддається чужому впливу. По відношенні до представників установи поводиться ввічливо, з метою поблажливого ставлення до себе. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Відвідує заходи виховного та режимно-профілактичного характеру, та не завжди робить для себе належні висновки. Залучений до програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активної участі в її реалізації не приймає. Приймати участь в самодіяльних організаціях не бажає.

До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок ОСОБА_3 не прагне.

З медичної довідки слідує, що стан здоров`я ОСОБА_3 на даний час задовільний. Працездатний. Загрози життю та здоров`ю немає.

Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 2/3 частини строку покарання 28.12.2022. Рішенням комісії установи від 03.01.2023, відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення, як особі, яка не довела свого виправлення.

Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 18.02.2022. Рішенням комісії установи від 11.03.2022, відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Однією із головних умов для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Разом із тим, матеріали справи не мають достатніх даних про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки відповідно до наданих суду документів, ОСОБА_3 за період відбування покарання має посередню характеристику, будучи працездатним відповідно до медичної довідки, не працевлаштований за власним бажанням, останнє заохочення отримав рік тому, що свідчить про небажання його ставати на шлях виправлення.

Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_3 мешкає у м. Дружківка Донецької області, яке на даний час є прифронтовою територією та в якому ведуться активні бойові дії, а тому в разі звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання та повернення його до свого постійного місця проживання, останній буде обмежений у можливості працевлаштуватись та знайти легальне джерело доходу, що зможе призвести до вчинення ним нового кримінального правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів.

Відтак, суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_3 положення ст. 81 КК України, на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не виконається мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому у клопотанні ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370, 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 14.02.2020 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: