ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/30/23 Справа № 203/4112/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт адвоката ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 листопада 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000547 04 серпня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 листопада 2022 року частково задоволено клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, накладено арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на майно, яке 27 жовтня 2022 року вилучено під час проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , зокрема, на автомобіль «Subaru Legacy», р.н. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_8 та що належить на праві власності ОСОБА_9 , в задоволенні інших вимог клопотання відмовлено.

Мотивуючи ухвалене рішення в частині задоволення клоптання слідчого про накладення арешту на автомобіль «Subaru Legacy», р.н. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , слідчий суддя зазначив, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у повідомленні про підозру ОСОБА_8 обставин, він в злочинній діяльності використовував як засіб пересування та вчинення інкримінованих злочин автомобіль, зареєстрований за дружиною ОСОБА_9 , на підтвердження чого подані результати протоколів проведення НС(Р)Д, а тому таке майно відповідає критеріям ст. 96-2 КК України і може бути об`єктом спеціальної конфіскації, а тому з метою убезпечення ризиків безперешкодного відчуження, переховування титульним власником такого майна, належить застосувати заходи забезпечення кримінального провадження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль «Subaru Legacy», р.н. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_8 та що належить на праві власності ОСОБА_9 , та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль «Subaru Legacy», р.н. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_8 та що належить на праві власності ОСОБА_9 .

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат вказує на те, що суд фактично визнав автомобіль «Subaru Legacy», р.н. НОМЕР_1 , знаряддям кримінального правопорушення, що не відповідає дійсності та не підтверджується матеріалами НСРД. Вважає, що в клопотанні та в ході судового засідання прокурор жодним чином не довів факт користування ОСОБА_8 автомобілем «Subaru Legacy», а також того, що він є знаряддям злочину. Зазначає, що арешт було накладено необгрунтовано, без врахування усталеної практики Європейського суду з прав людини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як слідує з матеріалів провадження Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000547 від 04 серпня 2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.3 ст.255, ч.ч.2,3,5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.305, ч.ч.2,3,5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.307 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 , виступаючи як організатор, налагодив тісні стосунки серед організованих злочинних угруповань Арабської Республіки Єгипет та організував придбання на території зазначеної країни прекурсоровмістких (ефедрину) лікарських засобів, а також здійснював контроль за перевезенням зазначеного прекурсору до Дніпропетровської області, з метою його подальшого використання під час незаконного виготовлення психотропної речовини «метамфетамін».

ОСОБА_10 залучив до складу злочинної організації в якості співорганізаторів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , до кола функцій яких входить організація доставки на територію України прекурсору «ефедрину» за допомогою інших учасників злочинної організації - кур`єрів, які з приховуванням від митного контролю здійснюють перевезення такого прекурсору до Дніпропетровської області, а також організація подальшого незаконного виготовлення психотропної речовини «метамфетамін» та її збут серед наркозалежних осіб м.Дніпра та Дніпропетровської області.

Будучи співорганізатором ОСОБА_13 до складу злочинної організації залучив в якості кур`єрів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших осіб, якими періодично (не рідше одного разу на місяць) здійснюється переліт до Арабської Республіки Єгипет та, шляхом приховування у особистому багажі від митного контролю, забезпечується перевезення прекурсору «ефедрин» до Дніпропетровської області.

Також, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_12 , організовано на території Дніпропетровської області «нарколабораторію» з виготовлення психотропної речовини «метамфетамін», за допомогою якої останні із попередньо ввезеного з приховуванням від митного контролю прекурсору «ефедрин» здійснюють незаконне виготовлення психотропної речовини «метамфетамін» з метою її подальшого незаконного збуту.

Співорганізатором ОСОБА_12 залучено до складу злочинної організації ОСОБА_16 , який за допомогою наданих йому засобів та реактивів разом із ОСОБА_12 , його братом ОСОБА_12 та рідним братом іншого співорганізатора ОСОБА_17 , із попередньо ввезеного із приховуванням від митного контролю прекурсору «ефедрин» здійснюють незаконне виготовлення психотропної речовини «метамфетамін» з метою її подальшого незаконного збуту.

Також, співорганізатором ОСОБА_12 до складу злочинної організації залучено ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_8 та інших осіб, яким останній передає раніше незаконно виготовлену психотропну речовину «метамфетамін» та якими здійснюється незаконний збут такої психотропної речовини на території м.Дніпра та Дніпропетровської області.

Також, з метою забезпечення особистої безпеки, а також забезпечення незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін» організатором ОСОБА_10 до складу злочинної організації залучено ОСОБА_21 , який є особистим охоронцем останнього та виконує його доручення щодо незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін», ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які отримують від інших учасників злочинної організації грошові кошти за незаконний збут такої психотропної речовини та передають їх ОСОБА_10 .

Окрім того, в ході досудового розслідування отримано інформацію про те, що співорганізатором ОСОБА_13 здійснюється незаконний збут психотропної речовини «метамфетамін» серед наркозалежних осіб шляхом адміністрування каналу, відкритого у месенджері «Signal», під мережевою назвою (псевдонімом) «Rud».

Усі грошові кошти, отримані від незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін» передаються безпосередньо організатору ОСОБА_10 , яким вони розподіляються між учасниками даної злочинної організації.

Для забезпечення безперешкодної діяльності злочинної організації щодо контрабанди прекурсору «ефедрин», незаконного виготовлення «метамфетаміну», а також збуту вказаної психотропної речовини співорганізатором ОСОБА_12 , до складу такої злочинної організації залучено працівників правоохоронних органів, а саме службових осіб структурних підрозділів ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які використовують своє службове становище шляхом невжиття відповідних заходів правового реагування та перешкоджають діям інших правоохоронців особистим впливом і через зв`язки, отримуючи за це безпосередньо від ОСОБА_10 або ОСОБА_12 грошову винагороду за сприяння злочинної організації.

Окрім того, під час розслідування встановлено, що учасник злочинної організації ОСОБА_8 використовував транспортні засоби марки «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_8 , та «Subaru Legacy», р.н. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_9 , в яких останній може зберігати речі та предмети, які можуть бути доказами протиправної діяльності злочинної організації, учасниками якої останні є, щодо незаконного виготовлення, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін».

27 жовтня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.307 КК України, що виразилося: в участі у злочинній організції та у незаконному збуті психотропної речовини, у великих розмірах, вчиненому злочинною організацією, діючи як виконавець.

27 жовтня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року було проведено ряд слідчих дій, зокрема, обшук

транспортного засобу «Subaru Legacy», р.н. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , під час чого встановлено, що вказаний автомобіль використовувався ОСОБА_8 для організації та вчинення своєї незаконної протиправної діяльності, після чого його було вилучено.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на зазначений в клопотанні автомобіль «Subaru Legacy», оскільки він відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а також тільки заборона користування, відчуження та розпорядження вказаним автомобілем може запобігти його прихованню та відчуженню, що згідно ч.5 ст.170 КПК України є підставою для накладення арешту.

Відповідно до інформації Територіального сервісного центру МВС № 1244 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС автомобіль марки «Subaru Legacy», сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , зареєстрований вперше 13 квітня 2013 року за ОСОБА_9 , яка перебуває у шлюбі з ОСОБА_8 .

Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Таким чином автомобіль марки «Subaru Legacy», сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , хоча і зареєстрований за ОСОБА_9 , водночас перебуває у спільній сумісній власності і ОСОБА_8 .

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_9 , яка є дружиною підозрюваного ОСОБА_8 , була лише титульним власником автомобіля, а за даними органу досудового розслідування, заснованими на протоколах про результати НС(Р)Д, вказаний автомобіль використовувався самим ОСОБА_8 , в тому числі як засіб пересування та вчинення інкримінованих злочинів, апеляційний суд приходить до висновку, що є підстави вважати, що автомобіль марки «Subaru Legacy», сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , відповідає критеріям, визначеним ст. 96-2 КК України, а отже, слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на зазначене майно.

Також, апеляційний суд бере до уваги, що підставою для накладення арешту на вказаний автомобіль, відповідно до клопотання слідчого, також є конфіскація майна як виду покарання, що відповідає підставам та меті арешту майна, визначеному ч.5 ст.170 КПК України.

Враховуючи те, що існує ризик відчуження та переховування титульним власником автомобіля марки «Subaru Legacy», сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , а також для забезпечення його збереження з метою виконання покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на зазначене майно.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вказаного автомобіля, не допущення його знищення, приховування, відчуження, перетворення, зникнення неможливо, у зв`язку з чим незастосування вказаного заходу може призвести до зазначених ризиків.

Отже, слідчим суддею належним чином дотримані вимоги ст. 173 КПК України, а саме враховані правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна для третіх осіб і обраний належний спосіб такого арешту. З таким рішенням погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження не становить надмірний тягар для ОСОБА_9 і не порушує баланс між завданнями кримінального провадження та обмеженням права власності останньої.

Також апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді з підстав визначеного ним способу обтяження майна, оскільки застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на зазначений автомобіль шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження запобігає порушенню прав та законних інтересів сторін кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Що стосується посилань адвоката на недостатню обґрунтованість ухвали слідчого судді про арешт майна, то вони є його особистою суб`єктивною оцінкою та не обґрунтовують необхідності скасування вірного по суті судового рішення.

Крім того, слід зазначити, що у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Отже, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 листопада 2022 року про накладення арешту на майно, яке 27 жовтня 2022 року вилучено під час проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4