Справа № 333/4538/22
Провадження № 1-кс/333/1459/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000029, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий другого СВ (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі капітан ДБР ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на речі та предмети, які було вилучено під час проведення обшуку транспортного засобу ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон «Samsung», екран якого перебуває у пошкодженому стані, на задній частині якого наявні написи Іmei 355045/11/822117/1 s/n RF8N718CZ31.
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ТУ ДБР, розташованим у м. Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000029, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
На адресу ТУ ДБР у м. Мелітополі з Запорізького управління ДВБ НП України надійшли матеріали за заявою ОСОБА_6 , щодо вчинення по відношенню до нього неправомірних дій з боку працівників правоохоронного органу Запорізької області. Будучи допитаним у якості потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що він є мешканцем тимчасово окупованого м. Мелітополь та вимушений заробляти на життя не регулярними перевезенням, підробляючи водієм на транспортному засобі Фольцваген Транспортер, державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить його роботодавцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також є мешканцем м. Мелітополь.
Так, приблизно 08.09.2022 року 09.09.2022 року, на мобільний номер ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що він вже декілька днів перебуває у так званій «сірій зоні», яка розташована на автомобільній трасі М НОМЕР_3 ), приблизно перед поворотом на с. Верхня Криниця, Запорізької області. В процесі розмови ОСОБА_7 звернувся з проханням до ОСОБА_6 привести йому пальне у каністрах, на що останній погодився.
10.09.2022 року прибувши у т.зв. «сіру зону», ОСОБА_7 попросив ОСОБА_6 замінити його та постояти у черзі замість нього, поки він з`їздить у м. Мелітополь, мотивуючи це виснаженням та поганим самопочуттям, на що ОСОБА_6 також погодився.
11.09.2022 року на мобільний номер ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що він не зможе приїхати у т.зв. «сіру зону», та сказав, що він не зможе приїхати, і що ОСОБА_6 має їхати на мікроавтобусі у м. Запоріжжя.
11.09.2022 року, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_6 прибув до блокпосту у н.п. Новоолександрівка, Запорізької області. Перебуваючи на блокпосту, працівники поліції наказали ОСОБА_6 з`їхати на узбіччя та припарковати транспортний засіб, а в подальшому надати можливість оглянути вантаж, який перебував в мікроавтобусі. В свою чергу транспортний засіб було завантажено дитячим, жіночим одягом та приватними посилками.
Через певний проміжок часу до транспортного засобу, зі слів ОСОБА_6 , підійшли особи, які були одягнуті у камуфляжну форму та почали розпитувати, що скоїв ОСОБА_7 на трасі «Запоріжжя Василівка», а після цього, не пояснюючи причин та обставин повідомили, що автомобіль залишається на трасі, біля вказаного блокпосту до прибуття туди ОСОБА_7 .
Також, в ході проведення допиту потерпілого, ОСОБА_6 повідомив, що вказані працівники правоохоронного органу, які були одягнуті у камуфляжну форму забрали у нього свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та генеральну довіреність на автомобіль, яку було видано ОСОБА_7 , після чого поїхали у невідомому напрямку.
11.09.2022 року, приблизно о 23 год. 30 хв. до нього підійшли вказані особи, які заволоділи документами на транспортний засіб та у грубій, нецензурній формі почали висловлювати погрози фізичною розправою, а також притягненням до кримінальної відповідальності за перевезення наркотичних засобів, які вони погрожували підкинути у тому разі, якщо ОСОБА_6 не погодиться переоформити автомобіль на їх користь.
Далі, вказані особи наказали ОСОБА_6 сідати за кермо Фольцваген Транспортер, державний номерний знак НОМЕР_2 , та їхати за їх автомобілем білого кольору марки Ніссан Алтіма, при цьому у салон Фольцваген Транспортер, державний номерний знак НОМЕР_2 , сів один з вказаних правоохоронців, одягнутий у камуфляжну форму одягу.
О 24 годині 11.09.2022 року, ОСОБА_6 у вказаному супроводі, проти своєї волі виїхав у м. Запоріжжя. Під час руху з н.п. Новоолександрівка до м. Запоріжжя, працівник правоохоронного органу, який сидів на передньому сидінні салону Фольцваген Транспортер, державний номерний знак НОМЕР_2 , вийняв телефон з кишені та повідомив, що ОСОБА_6 під відеозапис має сказати, що він надає свою добровільну згоду на переоформлення автомобіля Фольцваген Транспортер, державний номерний знак НОМЕР_2 , у іншому випадку, він застосує до потерпілого зброю, як до нібито затриманого члена диверсійно-розвідувальної групи рф, взявшись при цьому за пістолет, який перебував на поясній кобурі.
Під`їхавши до передмістя Запоріжжя, працівник правоохоронного органу, з метою конспірації наказав ОСОБА_6 пересуватись по дворам та не виїжджати на основні транспортні шляхи міста, а також забрав у ОСОБА_6 мобільні телефони. Таким шляхом автомобіль Фольцваген Транспортер, державний номерний знак НОМЕР_2 , прибув до майданчику, схожого на парковку, який знаходиться у Шевченківського району м. Запоріжжя.
Перебуваючи на вказаному майданчику, працівники правоохоронного органу, наказали перевантажити вантаж у автомобіль Ніссан Алтіма та прибулий на місце Ваз 2106. Окрім вантажу, вказані працівники завантажили пороги (підніжжя) з автомобіля Фольцваген Транспортер, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Після повного розвантаження вищезазначеного транспортного засобу, працівники правоохоронного органу повідомили ОСОБА_6 , що він буде ночувати на вказаному майданчику, у салоні автомобіля під наглядом другого правоохоронця.
12.09.2022 року, близько 07 год. 00 хв., на майданчик прибув працівник правоохоронного органу з третьою особою, який назвався як ОСОБА_8 . Вказані особи наказали ОСОБА_6 їхати разом з ними до нотаріуса для переоформлення транспортного засобу.
Так, 12.09.2022 року, прибувши за адресою м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 15, для здійснення переоформлення транспортного засобу, нотаріус відмовила у проведенні нотаріальної дії, у зв`язку з розбіжностями у генеральній довіреності та паспортних даних ОСОБА_6 .
В подальшому, ОСОБА_6 , під примусом у вигляді психологічного тиску, у супроводі вказаних працівників правоохоронного органу поїхав за адресою: АДРЕСА_1 , до нотаріальної контори, де оформлювалась генеральна довіреність ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_6 , де останнім, внаслідок застосування психологічного впливу, на користь третіх осіб, було видано довіреність, яка стала підставою для подальшого відчуження автомобіля Фольцваген Транспортер, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Так, покази потерпілого ОСОБА_6 підтверджуються іншими показами, які отримані в ході досудового розслідування. В ході подальшого досудового розслідування було проведено ряд санкціонованих обшуків, у осіб, які є імовірно причетними до скоєння вказаного кримінального правопорушення.
Під час проведення обшуку транспортного засобу ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , виявлено та вилучено речі та предмети, дозвіл на вилучення яких було прямо надано ухвалою слідчого судді. Так під час обшуку вказаного транспортного засобу виявлено та вилучено: мобільний телефон «Samsung», екран якого перебуває у пошкодженому стані, на задній частині якого наявні написи Іmei НОМЕР_4 s/n RF8N718CZ31.
Посилаючись на те, що на даний час існує сукупність підстав/розумних підозр вважати, що вище перелічене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме зберегло на собі сліди/інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже є доказом кримінального правопорушення, з метою забезпечення речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий просить накласти арешт на речі та предмети, які були вилучені під час проведення обшуку транспортного засобу ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Старший слідчий другого СВ (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі капітан ДБР ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, вимоги клопотання задовольнити.
У судове засідання прокурор Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неприбуття слідчого суддю не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 16.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України (кримінальне провадження № 0000029).
В ході досудового розслідування слідчим було проведено ряд санкціонованих обшуків, у осіб, які є імовірно причетними до скоєння вказаного кримінального правопорушення.
25.10.2022 року в ході проведення обшуку транспортного засобу ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , виявлено та вилучено речі та предмети, дозвіл на вилучення яких було прямо надано ухвалою слідчого судді від 05.10.2022 року, а саме: мобільний телефон «Samsung», екран якого перебуває у пошкодженому стані, на задній частині якого наявні написи Іmei 355045/11/822117/1 s/n RF8N718CZ31.
Постановою старшого слідчого другого СВ (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі капітана ДБР ОСОБА_3 від 25.10.2022 року вищевказаний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000029 від 16.09.2022 року.
Вилучену річ слідчий просить арештувати.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положенням п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Положенням ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна, про яке йдеться в клопотанні прокурора.
Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000029, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України задовольнити.
Накласти арешт на речі та предмети, які було вилучено під час проведення обшуку транспортного засобу ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , а саме:
-мобільний телефон «Samsung», екран якого перебуває у пошкодженому стані, на задній частині якого наявні написи Іmei 355045/11/822117/1 s/n RF8N718CZ31.
Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1