Справа №463/658/23
Провадження №1-кс/463/1893/23
У Х В А Л А

про накладення арешту

20 березня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого детектива Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012від 24.01.2023 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

старший детектив Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000012від 24.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

Клопотання мотивує тим, що Відділом детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012від 24.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ПАТ «Укрнафта» протягом 2019-2021 років за результатами біржових аукціонів укладала контракти про продаж нафти з ПАТ «Укртатнафта» виключно з умовою зворотного викупу цієї нафти «Укрнафтою» та подальшою переробкою цього ресурсу на потужностях Кременчуцького НПЗ по давальницькій схемі.

В результаті запровадження вказаного механізму ПАТ «Укрнафта» більшу частину видобутої нафти переробляє за власний кошт (3 млрд грн/рік за послуги переробки та 150 млн грн./рік за транспортування і зберігання нафти) по договорам комісії.

Так, частина отриманих в результаті функціонування вказаної схеми готових нафтопродуктів реалізовувалась через мережу АЗС «Укрнафта», а решта продукції по договорах купівлі - продажу реалізована на адресу ПАТ «Укртатнафта» та комерційним структурам, серед яких ТОВ «МОРІТА» ().

В подальшому ТОВ «МОРІТА» () реалізувало отримані нафтопродукти через мережу АЗС «Авіас», «ANP» та не розрахувалось по своїм зобов`язанням перед ПАТ «Укрнафта».

Разом з цим, компаніями - операторами АЗС групи «Приват» реалізовувався вказаний об`єм з частковим податковим оформленням з метою незаконної мінімізації податкового навантаження.

Крім цього, встановлено, що за результатами функціонування вищеописаної давальницької схеми ПАТ «Укрнафта» отримала «скретч-картки» (емітент талонів ТОВ «Лівайн-Торг») з логотипом «Авіас» на відпуск пального (бензину та дизельного палива), а перероблений ресурс посадовими особами ПАТ «Укртатнафта» фактично реалізувався через підконтрольні компанії - оператори АЗС АЗС «Авіас», «ANP».

Водночас, колишнім менеджментом ПАТ «Укрнатфа» укладені із сумнівною вигодою договори комісії на реалізацію вищевказаних паливних карт з компаніями, серед яких ТОВ «МОРІТА» ().

За отриманими даними, вищевказані суб`єкти підприємницької діяльності в якості недобросовісних комісіонерів реалізували «скреч-картки» ПАТ Укрнафта» не в повному обсязі та наростили безнадійну кредиторську заборгованість перед підприємством. На балансі ПАТ «Укрнафта» обліковуються скретч-картки на загальний об`єм 112 млн літрів пального. При цьому, отримання пального за вказаними картками заблоковано підприємствами реалізаторами нафтопродуктів на АЗС.

Керівництво ПАТ «Укрнафта» всупереч інтересам підприємства здійснювало незаконну пролонгацію договорів комісії з простроченим виконанням та не ініціювало належну претензійно-позовну роботу з приводу невиконання договірних зобов`язань комісіонерами.

Також встановлено, що з метою ухилення від сплати податків, компаніями комісіонерами частина паливних карт реалізовувалась за готівку без відображення у податковій звітності.

Окрім цього, встановлено, що в бухгалтерському обліку ПАТ «Укрнафта» облікована безнадійна дебіторська заборгованість в розмірі понад 6 млрд. грн. за рахунок проведених впродовж 2022 року торгівельних операцій з реалізації готових нафтопродуктів на адресу суб`єктів підприємницької діяльності, серед яких ТОВ «Ремарі», ТОВ «Моріта», ТОВ «Вілара», ТОВ «Мідан Центр», ТОВ «Брайл», ТОВ «Вільєна», ТОВ «Дектум-С», ТОВ «Вабрі-С», ТОВ «Марс 2018», ТОВ «Барвінок-Інвест», ТОВ «Юнайтед Енерджі», ТОВ «Сівер Ойл», ТОВ «Ексон Ойл» (експлуатанти мережі АЗС «Авіас», «ANP») та

ПАТ «Укртатнафта».

Водночас, посадовими особами ПАТ «Укртатнафта» на отриманий в результаті вищевказаних операцій паливний ресурс впродовж 2022 року укладено договори комісії на реалізацію нафтопродуктів та без належного відображення в податковій звітності передано цілому ряду підприємств - операторам АЗС групи «Приват», серед яких ТОВ «МОРІТА» ().

В подальшому вищевказані суб`єкти господарювання реалізували отримане по комісії пальне використовуючи мережу АЗС «Авіас», «ANP» без відображення в податковій звітності. З метою легалізації коштів отриманих злочинним шляхом, останні провели сумнівні операції з виводу грошових активів, в тому числі, шляхом надання фінансової допомоги на адресу ТОВ «Лівайн Торг», чим умисно нарощують кредиторську заборгованість перед ПАТ «Укртатнафта».

Разом з цим, загальний обсяг накопиченого та не сплаченого до державного бюджету обов`язкового податку на додану вартість з реалізації вищевказаної продукції впродовж 2022 року складає понад 260 млн грн.

Окрім цього, колишнім керівництвом ПАТ «Укртатнафта», у змові з акціонерами товариства, організовано схему з безоплатного відпуску готових нафтопродуктів на адресу комерційний структур афілійованих до ФПГ «Приват» в обмін на отримання від останніх фінансової допомоги. Такий механізм дозволяв протиправно виводи активи компанії без зупинки операційної діяльності Кременчуцького НПЗ.

Встановлено, що загальна сума отриманої ПАТ «Укртатнафта» фінансової допомоги від вищевказаних компаній складає близько 11 млрд. грн. Така ситуація фактично призвела до збільшення кредиторської заборгованості ПАТ «Укртатнафта» на відповідну суму у разі отримання вимог з повернення такої допомоги.

Поряд з цим, посадовими особами ПАТ «Укртатнафта» у змові з окремими акціонерами товариства впродовж 2022 року системно виводились кошти підприємства та нарощувалась безнадійна дебіторська заборгованість шляхом укладання непрозорих договорів на поставку продукції та надання послуг з цілим рядом комерційних структур, серед яких ТОВ «МОРІТА» ().

Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою збереження майна (речових доказів) для отримання та перевірки доказів у вказаному кримінальному провадженні, 09.03.2023 на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова проведено обшук за місцем фактичного проживання директора ТОВ «МОРІТА» () ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: ТТН №80020376 від 04.04.2019 року (копія); лист про відвантаження скрапленого газу 22.03.2019 року; щодобовка на прихід та залишок продукції; лист про відвантаження скрапленого газу від 22.03.2019 року; документи з анкетними даними водіїв, номерами автомобілів та телефонами на 4 арк.; мобільний телефон марки REDMI NOTE 7 IMEI36351; НОМЕР_1 , номер телефону НОМЕР_2 .

Постановою старшого детектива Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області ОСОБА_4 від 09.03.2023, вилучені речі визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

На даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вилучені вказані вище речі мають значення для кримінального провадження, оскільки можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються, під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а тому з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, детектив просить клопотання задовольнити.

Старший детектив Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутності, подане клопотання підтримує, просить таке задовольнити.

Представник власника майна у судовому засіданні проти поданого клопотання заперечив, просив у таку відмовити. Окрім цього скерував на адресу суду письмові заперечення.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.01.2023, підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0000012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

Даним досудовим розслідуванням встановлено, що до вищевказаної протиправної діяльності може бути причетний директор ТОВ «МОРІТА» () ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою збереження майна (речових доказів) для отримання та перевірки доказів у вказаному кримінальному провадженні, під час проведення обшуку вилучено вказані речі.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Детектив просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання директора ТОВ «МОРІТА» () ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вивлено та вилучено: ТТН №80020376 від 04.04.2019 року (копія); лист про відвантаження скрапленого газу 22.03.2019 року; щодобовка на прихід та залишок продукції; лист про відвантаження скрапленого газу від 22.03.2019 року; документи з анкетними даними водіїв, номерами автомобілів та телефонами на 4 арк.; мобільний телефон марки REDMI NOTE 7 IMEI36351; НОМЕР_1 , номер телефону НОМЕР_2 .

Так, постановою старшого детектива Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області ОСОБА_4 від 09.03.2023, вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000012від 24.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

Судом взято до уваги доводи сторони, щодо повернення майна, яке вважають підлягає поверненню, оскільки є його особистою власністю, проте у вилучених речах може міститися інформація, щодо виявлення та фіксації відомостей про кримінальне правопорушення, а тому такі на даній стадії не підлягають поверненню.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вилучені речі під час згаданого обшуку містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та може бути використане, як доказ у суді, з врахуванням того, що не забезпечення його схоронності може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

Дослідивши матеріали клопотання, яке відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України та подане у строки встановлені ч.5 ст.171 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучені речі, можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, могли зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою недопущення їх знищення, клопотання детектива слід задовольнити та накласти арешт на зазначене вище майно.

Керуючись вимогами статей 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення фізичних та юридичних осіб, до його скасування у встановленому порядку, права на відчуження, розпорядження та користування майном, яке вилучено 09.03.2023 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання директора ТОВ «МОРІТА» () ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000012від 24.01.2023, а саме: ТТН №80020376 від 04.04.2019 року (копія); лист про відвантаження скрапленого газу 22.03.2019 року; щодобовка на прихід та залишок продукції; лист про відвантаження скрапленого газу від 22.03.2019 року; документи з анкетними даними водіїв, номерами автомобілів та телефонами на 4 арк.; мобільний телефон марки REDMI NOTE 7 IMEI36351; НОМЕР_1 , номер телефону НОМЕР_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.03.2023.

Виконання ухвали покласти на старшого детектива Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області ОСОБА_4 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1