Справа № 944/423/23
Провадження №1-кп/944/732/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2023м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 грудня 2022 року за № 0001009, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Івано-Франкове Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо освітою, не одруженого, працює на посаді старшго майстра ПП «Квадратний метр», не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

встановив:

14 грудня 2022 року, близько 08 год. 39 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись прямим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне особисте збагачення, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи у приміщенні вищевказаної квартири, із мобільного телефону матері ОСОБА_5 шляхом входу в інтернет - банкінг «ОЩАД 24/7», під особистими даними потерпілої ОСОБА_5 , неправомірно використовуючи відомий йому логін і пароль без дозволу та без відома останньої, здійснив переказ грошових коштів в сумі 500,00 гривень з банківської карти АТ «Ощатбанк» № НОМЕР_1 , яка належить останній, на рахунок своєї банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та в подальшому розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 510,00 гривень, з яких 500,00 гривень сума для зарахування на рахунок банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 , та 10,00 гривень сума комісії за проведену банківську операцію.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Також, 16 грудня 2022 року, близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись прямим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне особисте збагачення, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи у приміщенні вищевказаної квартири, із мобільного телефону матері ОСОБА_5 шляхом входу в інтернет - банкінг «ОЩАД 24/7», під особистими даними потерпілої ОСОБА_5 , неправомірно використовуючи відомий йому логін і пароль без дозволу та без відома останньої, здійснив переказ грошових коштів в сумі 900,00 гривень з банківської карти АТ «Ощатбанк» № НОМЕР_1 , яка належить останній на рахунок своєї банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та в подальшому розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 914,00 гривень, з яких 900,00 гривень сума для зарахування на рахунок банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та 14,00 гривень сума комісії за проведену банківську операцію, також в цей же день близько 21 год. 31 хв. ОСОБА_4 здійснив переказ грошових коштів в сумі 1000,00 гривень з банківської карти АТ «Ощатбанк» № НОМЕР_1 , яка належить останній на рахунок своєї банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та в подальшому розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1015,00 гривень, з яких 1000,00 гривень сума для зарахування на рахунок банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 , та 15,00 гривень сума комісії за проведену банківську операцію.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Також 17 грудня 2022 року, близько 17 год. 37 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись прямим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне особисте збагачення, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи у приміщенні вищевказаної квартири, із мобільного телефону матері ОСОБА_5 шляхом входу в інтернет - банкінг «ОЩАД 24/7», під особистими даними потерпілої ОСОБА_5 , неправомірно використовуючи відомий йому логін і пароль без дозволу та без відома останньої, здійснив переказ грошових коштів в сумі 1000,00 гривень з банківської карти АТ «Ощатбанк» № НОМЕР_1 , яка належить останній, на рахунок своєї банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та в подальшому розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1015,00 гривень, з яких 1000,00 гривень сума для зарахування на рахунок банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та 15,00 гривень сума комісії за проведену банківську операцію. Одночасно цього ж дня, близько 17 год. 38 хв., ОСОБА_4 здійснив переказ грошових коштів в сумі 800,00 гривень з банківської карти АТ «Ощатбанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій, на рахунок своєї банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та в подальшому розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 813,00 гривень, з яких 800,00 гривень сума для зарахування на рахунок банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та 13,00 гривень сума комісії за проведену банківську операцію, а також в цей же день, о 18 год. 26 хв., ОСОБА_4 здійснив переказ грошових коштів в сумі 3000,00 гривень з банківської карти АТ «Ощатбанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій, на рахунок своєї банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та в подальшому розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3035,00 гривень, з яких 3000,00 гривень сума для зарахування на рахунок банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та 35,00 гривень сума комісії за проведену банківську операцію.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Також 18 грудня 2022 року, близько 15 год. 38 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись прямим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне особисте збагачення, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи у приміщенні вищевказаної квартири, із мобільного телефону матері ОСОБА_5 шляхом входу в інтернет - банкінг «ОЩАД 24/7», під особистими даними потерпілої ОСОБА_5 , неправомірно використовуючи відомий йому логін і пароль без дозволу та без відома останньої, здійснив переказ грошових коштів в сумі 6000,00 гривень з банківської карти АТ «Ощатбанк» № НОМЕР_1 , яка належить останній, на рахунок своєї банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та в подальшому розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 6065,00 гривень, з яких 6000,00 гривень сума для зарахування на рахунок банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та 65,00 гривень сума комісії за проведену банківську операцію. Цього ж дня, близько 19 год. 34 хв., ОСОБА_4 здійснив переказ грошових коштів в сумі 1500,00 гривень з банківської карти АТ «Ощатбанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій, на рахунок своєї банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та в подальшому розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1520,00 гривень, з яких 1500,00 гривень сума для зарахування на рахунок банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та 20,00 гривень сума комісії за проведену банківську операцію, а також в подальшому, близько 19 год. 36 хв., ОСОБА_4 здійснив переказ грошових коштів в сумі 1500,00 гривень з банківської карти АТ «Ощатбанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій, на рахунок своєї банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та в подальшому розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1520,00 гривень, з яких 1500,00 гривень сума для зарахування на рахунок банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 , та 20,00 гривень сума комісії за проведену банківську операцію,а також надалі, о 19 год. 40 хв., ОСОБА_4 здійснив переказ грошових коштів в сумі 10000,00 гривень з банківської карти АТ «Ощатбанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій, на рахунок своєї банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та в подальшому розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 10105,00 гривень, з яких 10000,00 гривень сума для зарахування на рахунок банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та 105,00 гривень сума комісії за проведену банківську операцію.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Також 19 грудня 2022 року, близько 07 год. 31 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись прямим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне особисте збагачення, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи у приміщенні вищевказаної квартири, із мобільного телефону матері ОСОБА_5 шляхом входу в інтернет - банкінг «ОЩАД 24/7», під особистими даними потерпілої ОСОБА_5 , неправомірно використовуючи відомий йому логін і пароль без дозволу та без відома останньої, здійснив переказ грошових коштів в сумі 8000,00 гривень з банківської карти АТ «Ощатбанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій, на рахунок своєї банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 та в подальшому розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 8085,00 гривень, з яких 8000,00 гривень сума для зарахування на рахунок банківської карти «Monobank» № НОМЕР_2 , та 85,00 гривень сума комісії за проведену банківську операцію.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

23 січня 2023 року між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. ст. 468, 472 Кримінального процесуального кодексу України.

В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 5 років та його звільнення на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор в судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, норми ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена обвинуваченим добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечила щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Враховуючи наведене вище, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілої, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України в угоді про визнання винуватості зазначаються, зокрема, її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Суд з`ясував, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд встановив та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України як вчинення таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану та вчинення повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкцією ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Також зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена між прокурором та підозрюваним угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше не судимий, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність претензій з боку потерпілої, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання, передбачені до ст. 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є призначення йому угодженого між сторонами покарання за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 5 років, зі звільненням ОСОБА_4 на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України від відбування випробуванням і встановлення йому іспитового строку тривалістю 1 рік.

Крім того, постановами слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області від 04 січня 2023 року визнано речовим виписку по картковому рахунку на 2 арк., а також довідку про рух коштів по картці від 26 грудня 2022 року на 4 арк.

Згідно з нормами ч. ч. 9, 10 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання; майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що речові докази виписку по картковому рахунку на 2 аркушах та довідку про рух коштів по картці від 26 грудня 2022 року на 4 аркушах слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст. ст. 100, 394, 424, 468, 469, 471, 472, 473, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 січня 2023 року, укладену в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 грудня 2022 року за № 0001009, між підозрюваним ОСОБА_4 і прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази - виписку по картковому рахунку на 2 аркушах та довідку про рух коштів по картці від 26 грудня 2022 року на 4 аркушах залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- обвинуваченим і його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1