Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/701/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст. 115 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах в інтересах фізичної особи стосовно якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу у виді поміщення ОСОБА_7 до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку стосовно ОСОБА_7 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2022 року, якою стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новолутківка, Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, середньо спеціальна освіта, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
продовжено дію запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, терміном на 60 (шістдесят) днів із 01.12.2022 по 29.01.2023,

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебувають матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України.
ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, термін дії якого закінчується 05.12.2022.
Прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді поміщення ОСОБА_7 до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, терміном на 60 (шістдесят) днів.

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2022 року задоволено вказане клопотання прокурора та ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, терміном на 60 (шістдесят) днів
Судове рішення мотивовано тим, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи №3 від 09.01.2020 ОСОБА_7 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, психотичний розклад переважно поліморфний, появою на тлі вживання спиртного, наявність психотичного стану галюцинаторно-параноїдної структури, яке супроводжувалось порушенням сну, тривогою, страхом; маячними ідеями переслідування, особливого ставленням, відношення та галюцинаторними симптомами. Психотична симптоматика та повна відсутність критики до свого стану сформувала дивакувато-неадекватну та агресивну поведінку іспитованого не тільки під час вчинення правопорушення, а й раніше з весни-літа 2019 року. За своїм психічним станом іспитований у теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах в інтересах фізичної особи стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду і постановити нову, якою його підзахисному обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді передання останнього на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що примусові заходи медичного характеру - це система лікувальних, медично-профілактичних та медично-реабілітаційних заходів у спеціальних лікувальних закладах, які застосовуються за рішенням суду до осіб, які вчинили СНД, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, у стані неосудності, та до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку ЄСПЛ у справі «Бойченко проти Молдови» від 11.07.2006 р. вказав: «Одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою».

За змістом пункту 6 частини 1 статті 184 КПК прокурор у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення особи до психіатричного закладу зобов`язаний надати обґрунтування неможливості застосування іншого, більш м`якого виду запобіжних заходів - передання особи на піклування опікунам, близьким родичам чц членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом.

В нашому випадку мотивація судді в ухвалі недостатні для продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу, в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а сторона обвинувачення не довела що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК.

Особи, до яких застосовано ПЗМХ, підлягають огляду не рідше одного разу на шість місяців комісією лікарів - психіатрів психіатричного закладу в складі: головного лікаря (заступника з медичної частини), завідувача відділення і лікуючого лікаря.

Сторона обвинувачення не надала доказів того, чи був оглянутий ОСОБА_7 лікарем після спливу шістимісячного терміну перебування у медичному закладі.

В судовому засіданні не було з`ясовано у лікуючого лікаря КНП «Клінічна психіатрична
ікарня «Кіровоградської обласної ради», які ліки призначені ОСОБА_7 ,, його психічний стан, характер і тяжкість захворювання.
Висновок судово-психіатричної експертизи №3 від 09.01.2020 року, проводився майже два роки назад.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляції захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах в інтересах фізичної особи стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, заяву прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання, які надійшли на електронну адресу апеляційного суду і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

У провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебувають матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України.
На думку колегії суддів, суддя прийшов до обґрунтованого висновку про наявність обґрунтованої даних про вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, оскільки такий висновок підтверджується доданими до клопотання доказами, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, ОСОБА_7 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.
Причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного суспільно небезпечного діяння повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 01.08.2019, а саме: приміщення та території домоволодіння АДРЕСА_1 , у ході якого вилучено сліди речовини бурого кольору, з яких зроблено змиви та контрольні змиви; сокиру зі слідами речовини бурого кольору (кров`ю); ножі та шило зі слідами речовини бурого кольору; дерев`яну колодку, яка знаходилась між тілом та головою померлої ОСОБА_8 з плямою зі слідами речовини бурого кольору (кров`ю);
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.08.2019, яка повідомила, що 01.08.2019 вона бачила як ОСОБА_7 , перебуваючи у нетверезому стані, неадекватно себе поводив та бігав до сусіда ОСОБА_10 , де кидав різні предмети у вікна, намагався підпалити мотоцикл та сварився із ОСОБА_11 , а коли приїхали працівники поліції, виявили у дворі ОСОБА_7 його матір із відрубаною головою;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 01.08.2019, яка повідомила, що 01.08.2019 близько 05 год. 40 хв. до їх двору прийшов сусід ОСОБА_7 , який перебував у неадекватному стані, кидав різні предмети у вікна та підпалив мотоцикл її чоловіка, вів себе агресивно, а коли його прогнали із двору, він повернувся із палицею, якою почав погрожувати. Після прибуття працівників поліції, у дворі ОСОБА_7 виявили його матір із відрубаною головою;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 01.08.2019, який повідомив, що по сусідству із ним проживає ОСОБА_7 із матір`ю ОСОБА_8 . ОСОБА_7 зловживав спиртними напоями, часто вів себе неадекватно та конфліктував із сусідами;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 01.08.2019, яка повідомила, що близько 04 год. 50 хв. вона із чоловіком прокинулась, оскільки останній мав йти на рибалку та вони зранку вирішили попити кофе. Перебуваючи на порозі домоволодіння, вони чули як ОСОБА_7 щось знав на своєму подвір`ї, потім свідок пішла до будинку, а чоловік на рибалку. Не приїзду працівників поліції, їй стало відомо про вбивство ОСОБА_8 , три цьому ОСОБА_7 ніс всяку нісенітницю, нібито його тримали в підвалі за гратами та інше.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 01.08.2019, яка повідомила, то ОСОБА_7 зловживає спиртними напоями, часто вчиняв конфліктні ситуації, вів себе агресивно по відношенню до інших жителів села, та до останнього приїздила поліція, з яким проводила профілактичну бесіду. 01.08.2019 їй стало відомо про те, що сусіди викликали поліцію на ОСОБА_7 , оскільки він був агресивний та погрожував фізичною розправою, а коли прибули до двору, то виявили там труп ОСОБА_8 з відрубаною головою;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 01.08.2019, який повідомив, що 01.08.2019 близько 05 год. 40 хв. він бачив ОСОБА_7 , який бігав із металевим прутом по вулиці та щось кричав, також він доповнив, що раніше ОСОБА_7 , перебуваючи у нетверезому стані, міг ходити по вулиці з ножем, вести себе агресивно;

протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 01.08.2019, який повідомив, що по сусідству із ним проживає ОСОБА_7 разом із матір`ю ОСОБА_8 , зловживав спиртними напоями, часто вів себе неадекватно та конфліктував із сусідами, також йому відомо про те, що ОСОБА_7 вже 4 дні не вживав спиртні напої, так як він саме це розповідав по мобільному телефону своїй сестрі, яка проживає у м. Харків;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 01.08.2019, який повідомив, що по сусідству із ним проживає ОСОБА_7 разом із матір`ю ОСОБА_8 , зловживав спиртними напоями, часто вів себе неадекватно та конфліктував із сусідами. Крім того, 01.08.2019 близько 05 год. 40 хв. до його двору прийшов ОСОБА_7 , який перебував у неадекватному стані, кидав різні предмети у вікна та підпалив мотоцикл, вів себе агресивно, а коли його прогнали із двору, повернувся із палицею, якою почав погрожувати. По приїзду працівників поліції у дворі ОСОБА_7 виявили його матір із відрубаною головою;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_19 від 02.08.2019, яка повідомила, що 01.08.2019 від сусідів по телефону дізналася, що її брат ОСОБА_7 вбив їх матір ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 02.08.2019, який повідомив, що останній перебуваючи в складі ГРПП Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області отримав повідомлення про неадекватні дії ОСОБА_7 в с. Новолутківка Добровеличківського району, який бігав із ножем та погрожував сусідам фізичною розправою. Виїхавши на місце події, ним виявлено ОСОБА_7 який перебував на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , останній при собі мав кухонний ніж та шило, які ОСОБА_7 на його вимогу викинув на землю, після чого біля порогу даного домоволодіння виявлено ОСОБА_8 з відтятою головою, без життя. Після чого викликано слідчо-оперативну групу;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 02.08.2019, який повідомив, що останній перебуваючи в складі ГРПП Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області та отримав повідомлення про неадекватні дії ОСОБА_7 в с. Новолутківка, який бігав із ножем та погрожував сусідам і фізичною розправою. Виїхавшина місце події, ним було виявлено ОСОБА_7 який перебував на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , останній при собі мав кухонний ніж та шило, які ОСОБА_7 на вимогу викинув на землю, після чого біля порогу вказаного домоволодіння виявлено ОСОБА_8 з відтятою головою, без ознак життя, та в подальшому викликано слідчо-оперативну групу;
- висновком судово-медичної експертизи №61 від 30.08.2019 про результати проведення розтину тіла померлої ОСОБА_8 ;
- висновком судово-медичної експертизи №136 від 21.10.2019 про результати проведення дослідження ділянок шкіри, фрагментів хребців померлої ОСОБА_8 ;
- висновком судово-медичної експертизи №585 від 19.09.2019 про результати проведення дослідження зразків ґрунту вилучених поряд із тілом померлої ОСОБА_8 ;
- висновком судово-медичної експертизи №137 від 07.10.2019 про результати проведення дослідження сокири, ножів та шила, вилучених із території домоволодіння померлої ОСОБА_8
висновком судово-медичної експертизи №148 від 26.12.2019 про результати проведення дослідження ножів сокири та шила в порівнянні з пошкодженнями на шкірі із шиї померлої ОСОБА_8 .
Такий висновок також повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра», зокрема викладеного у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування або суду були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті та під час винесення вироку, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_22 до вчинення злочинів, що пред`явлені в обвинуваченні, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Тобто, суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 встановив наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи захисника про необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку колегією суддів не можу бити враховано.
Не визнання вини та тяжкість суспільно небезпечного діяння,у якому підозрюється ОСОБА_7 в сукупності з можливим видом застосування примусових заходів, яка йому загрожує у разі визнання його причетним до скоєного, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування його від суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, вчинення нових суспільно небезпечного діяння.
Ризик переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та/або суду продовжує існувати та обумовлений поведінкою останнього, який страждає на психічні та поведінкові розлади.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків та слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 добре знає свідків, вони є його сусідами, а тому є вагомі підстави вважати, що у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, останній зможе здійснити незаконний вплив на них з метою зміни наданих ним показань для уникнення кримінальної відповідальності.
Ризик вчинення ОСОБА_7 нових суспільно небезпечних діянь підтверджується матеріалами справи, а саме тим, що останній погрожував вчинити нові кримінальні правопорушення.
Що стосується тверджень захисника, що до ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядомна переконання колегії суддів не спростовують висновок судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості, оскільки останній страждає на психічні та поведінкові розлади та під час затриманні його погрожував фізичною розправою тобто погрожував вчинити нові кримінальні правопорушення.
Відповідно до довідки наданої КНП «Добровеличківська ЦРЛ» в№188/01-15 ОСОБА_7 на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував.
До моменту вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_7 відповідно до довідки наданої виконкомом Новолутківської сільської ради №206, характеризується з негативної сторони зловживав спиртними напоями, з сусідами проживав в недружніх стосунках.
Відповідно висновку судово-психіатричної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №3 від 09.01.2020 ОСОБА_7 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння, страждав і в теперішній час страждає на психічні та поведінкові розлади, внаслідок вживання алкоголю, психотичний розлад переважно поліморфний. За своїм психічним станом іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом іспитований потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
Крім того відповідно до висновку судово-психіатричної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №3 від 09.01.2020 ОСОБА_7 на даний час не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом іспитований потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
Також, у справі не має доказів про можливість належного виконання ОСОБА_7 його процесуальних обов`язків у різі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, оскільки відсутні будь-які заяви від опікуна, близьких родичівчи членів сім`ї.
Необхідно зазначити про те, що у ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, які гарантували належне виконання ОСОБА_7 його процесуальних обов`язків у різі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом.
В той же час, у справі наявна реальна можливість особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування - ухилитись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити нові кримінальні правопорушення.
З цих же підстав, колегія суддів залишає без задоволення доводи апеляції про недоведеність ризиків.

Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи як поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 508 КПК України, передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службові особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Колегія суддів вважає що, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, щодо ОСОБА_7 , дотримався вимог кримінального процесуального закону.
Вирішуючи питання про продовження щодо ОСОБА_7 вказаного запобіжного заходу, суд врахував дані про його особу, який представляє підвищену суспільну небезпеку, а також врахував, що підстави, за яких ОСОБА_7 судом було застосовано запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, не відпали, обраний запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає його особі, характеру та тяжкості діянь, які ОСОБА_7 інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, можливості незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинення нових суспільно-небезпечних діянь.
Суд першої інстанції ретельно перевірив доводи захисника про відсутність доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, заперечення прокурора, який просив продовжити відносно ОСОБА_7 термін запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_7 .
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону, та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах в інтересах фізичної особи стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2022 року, якою стосовно ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, терміном на 60 (шістдесят) днів із 01.12.2022 по 29.01.2023, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4