Справа № 405/6594/22
провадження № 1-кс/405/3159/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2022 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_4 , прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_5 , слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 22.08.2022 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000048 від 07.04.2021 у вчинені злочину, передбаченому ч. 4 ст. 240 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2022 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 22.08.2022 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000048 від 07.04.2021 у вчинені злочину, передбаченому ч. 4 ст. 240 КК України.

На обґрунтування скарги зазначив, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за недостатності наявних доказів та їх невагомістю для прийняття такого рішення. Слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження N 1200048 від 07.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України. В рамках зазначеного кримінального провадження 22.08.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України.

Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_3 інкримінується те, шо він перебуваючи на посаді виконавчого директора ТОВ «Чарнокіт», достовірно знаючи межі Завалівського родовища відповідно до спеціального дозволу на користування надрами № 3552 та будучи обізнаним про встановлений чинним законодавством порядок видобування корисних копалин загальнодержавного значення, діючи умисно, маючи намір на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, шляхом проведення вибухових робіт, з метою незаконного збагачення, здійснив незаконне видобування чарнокітів на Завалівському родовищі за адресою: АДРЕСА_1 поза межами спеціального дозволу на користування надрами № 3552.

Єдиним доказом слідства, який підтверджує те, що ОСОБА_3 здійснив видобування корисних копалин поза межами спеціального дозволу на користування надрами № 3552 є те, що органом досудового розслідування із залученням спеціаліста інженера-землевпорядника ОСОБА_7 та застосуванням спеціальної геодезичної техніки 20.07.2022, проведено огляд земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:8001 площею 16 га та :02:000:1346 площею 13,4618 га, що перебувають у фактичному користуванні ТОВ «Чарнокіт» (код ЄДРПОУ 3295415, та на яких знаходиться Завалівське родовище чарнокітів і здійснюється фактичний видобуток корисних копалин, за результатами якого встановлено факт проведення 11.11.2021 масованого вибуху на Завалівському родовищі поза межами спеціального дозволу нa користування надрами № 3552. Вказаний спеціаліст за результатами огляду склав план схему, де відображено, що видобування корисних копалин 11.11.2021 здійснено поза межами наданого дозволу. Однак, ОСОБА_3 у свої діяльності, в тому числі, і під час визначення границь та меж спеціального дозволу на користування надрами № 3552, який виданий ТОВ «Чарнокіт» для видобутку корисних копалин, з моменту його призначення на посаду використовує контури спецдозволу № 3552, надані Державною службою геології і надр України, як єдиним державним органом, який видає спеціальні дозволи на користування надрами, а отже, і чітко встановлює їх границі на місцевості.

Зауважив, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» від 30 травня 2011 р. № 615, спеціальний дозвіл на користування надрами - документ, що видається Державною службою геології та надр України і засвідчує право юридичної чи фізичної особи на користування надрами з метою видобування корисних копалин.

Так, границі спеціального дозволу на користування надрами № 3552 на місцевості за даними визначеними Державною службою геології та надр України суттєво відрізняються від границь спеціального дозволу, визначеними інженером-землевпорядником ОСОБА_7 . Зокрема, видно, що якщо б добувні роботи 11.11.2021 проводилися за границями спеціального дозволу на користування надрами № 3552 за даними на місцевості визначеними Державною службою геології та надр України, то будь - якого би порушення виходу за межі границь спецдозволу зафіксовано не було.

Якщо фактично порівняти межі спецдозволу № 3552, визначені інженером-землевпорядником ОСОБА_7 , із межами спеціального дозволу на користування надрами № 3552 за даними, визначеними Державною службою, геології та надр України, то візуально видно, що межі спецдозволу № 3552, визначені інженером-землевпорядником ОСОБА_7 , є такими самими, як межі спецдозволу за даними визначеними Державною службою геології та надр України, однак, межі інженера-землевпорядника ОСОБА_7 на карті зміщені ліворуч, тому це спричиняє проведення добувних робіт 11.11.2021 поза межами спецдозволу. Але, межі спеціального дозволу на користування надрами № 3552 за даними, визначеними Державною службою геології та надр України, є правильними у зв`язку із тим, що вони визначені спеціалізованим державним органом, який безпосередньо видає ці дозволи, а тому, чітко відображає границі, в межах якого, в даному випадку, ТОВ «Чарнокіт» і ОСОБА_8 , як його виконавчий директор, має право здійснювати видобування корисних копалин. Тому межі спецдозволу № 3552, визначені інженером-землевпорядником ОСОБА_7 , суттєво суперечать даним Державної служби геології та надр України, і є не вірними, тому на підставі визначення таких меж спецдозволу не може доказуватися повідомлена ОСОБА_3 підозра у вчиненні кримінального правопорушення.

Також, з метою належного захисту ОСОБА_3 , а також спростування доводів слідства, стороною захисту прийнято рішення самостійно ініціювати питання проведення експертизи, яка б спростовувала або підтверджувала зазначені відомості, і мала б в розумінні КПК України силу доказу. Ним, як захисником, ініціювалося перед слідчим та прокурором у кримінальному провадженні проведення експертизи, однак постановою слідчого стороні захисту відмовлено у призначені експертизи, а прокурор вказане клопотання перенаправив слідчому. Також, слідчий у постанові про відмову у призначенні експертизи вказував стороні захисту на те, що вона самостійно може її провести. Тому, ним ініційовано перед Національним науковим центром «Інститут судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса» проведення комплексної земельно - технічної та вибухово - технічної судової експертизи. Відповідно до висновку експертів № 1744-1745 від 11.10.2022 за результатами проведення комплексної судової земельно - технічної та вибухово - технічної експертизи надано відповідь на два запитання, які ставилися на вирішення експертів, зокрема, судові експерти прийшли до висновку, що порушення меж земельної ділянки, яка охоплюється спеціальним дозволом на користування надрами № 3552, виданим 09.12.2004 ТОВ «Чарнокіт» внаслідок проведення 11.11.2021 на території Завалівського родовища Голованівського району Кіровоградської області господарської діяльності у вигляді масового вибуху на блоці № 3 горизонту +112м, +104м у відповідності до правовстановлюючих документів не встановлено; масовий вибух 11.11.2021 на території земельної ділянки блок АДРЕСА_2 , був проведений в межах земельної ділянки, яка охоплюється спеціальним дозволом на користування надрами, будь - яких змін оточуючого середовища частини ділянки кар`єру поруч із зоною, де проводилися вибухові роботи, не спостерігається. Слід зауважити, що експерти здійснювали комплексне дослідження земельних і вибухових питань, використовуючи при цьому тільки первинні дані, зокрема, координати меж ділянки за спецдозволом в системі координат 63, а також експертам надано координати місця, де проводилися добувні роботи 11.11.2022, а саме ті координати, які також вказував, залучений слідством під час огляду місця події, інженер-землевпорядник ОСОБА_7 . За результатами проведення комплексної експертизи експерти встановили, що жодного порушення меж спеціального дозволу № 3553 - 11.11.2022 порушено не було, отже, в діях ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 240 КК України, і всі його елементи.

Враховуючи вищезазначені докази, вважає повідомлення про підозру ОСОБА_3 , необґрунтованим; відомості, зазначені у повідомленні про підозру ОСОБА_3 про те, що 11.11.2021, шляхом масового вибуху, проведеного ПрАТ «Украгровибухпром» на підставі наданої документації, яку 09.11.2021 погоджено виконавчим директором ТОВ «Чарнокіт» ОСОБА_3 , останнім незаконно видобуто корисну копалину загальнодержавного значення - «чарнокіт», об`ємом 17 500 м3, на земельній ділянці Завалівського родовища чарнокітів в АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідають дійсності; ОСОБА_3 , відповідно до відведеної йому на ТОВ «Чарнокіт» ролі за вказаних обставин діяв законно, в межах отриманого дозволу; на те, що залучений органом досудового розслідування спеціаліст інженер-землевпорядник зробив невірні висновки про проведення 11.11.2021 масованого вибуху на Завалівському родовищі поза межами спеціального дозволу на користування надрами № 3552 вказує не тільки висновок експертів, а і інші докази, зокрема, відповідно додатку (графічні матеріали по результатам виконання робіт, складеного інженером - землевпорядником ОСОБА_9 ) до проведеного слідчим протоколу огляду місця події від 20.07.2022 вбачається, що межі земельної ділянки, згідно координат, зазначених в спеціальному дозволі на користування надрами від 09.04.2004 № 3552 із східної - правої сторони практично по всій правій стороні меж дозволу виходять за межі дороги для проїзду та розташовані на прилеглих земельних ділянках (із кадастровими номерами :02:000:2072 тa :02:000:2028), які використовуються фермерами для посівів сільськогосподарських культур, зокрема цього року, як встановлено та зафіксовано стороною захисту на відеозаписі, на вказаних ділянках висаджена кукурудза. На вказаних земельних ділянках відсутні будь які ознаки або сліди добування ким - небудь корисних копалин. Враховуючи те, що згідно дозволу № 3552 його площа становить лише 16 га та дозвіл отриманий з метою добування корисних копалин - чарнокіт, незначну площу дозволу ТОВ «Чарнокіт» недоцільно використовувати для висаджування сільськогосподарських культур та функціонування прилеглих доріг. Отже, залученим органом досудового розслідування інженером землевпорядником хибно межі спеціального дозволу зміщено праворуч таким чином, що вони незрозуміло з яких причин виходять на фермерські поля, на яких висаджені сільськогосподарські культури, але, разом з тим, вказане зміщення праворуч спричинило зміщення меж дозволу з лівої сторони таким чином, що вибухи проведені 11.11.2022 виявилися начебто проведеними поза межами дозволу. Зазначені обставини, а також те, що залучений органом досудового розслідування інженер - землевпорядник склав хибну схему додатково доказує і те, що відображені ним межі з права виходять на земельні ділянки із кадастровими номерами :02:000:2072 та :02:000:2028, призначенням яких є - для ведення фермерського господарства, а їх категорія - землі сільськогосподарського призначення. У зв`язку із цим спеціальний дозвіл на користування надрами № 3552 не може видаватися на земельні ділянки, які не призначені для цього, і не мають відповідної категорії. Разом, з тим земельні ділянки iз кадастровими номерами :02:000:8001 тa :02:000:1346, які перебувають в оренді ТОВ «Чарнокіт», призначені для використання, розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами і їх категорія землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Саме на вказаних земельних ділянках згідно відомостей Державної служби геології та надр України і розташовані контури меж спецдозволу № 3552, тобто вони із правої сторони не виходять за межі проїжджої частини, як це відображено на схемі залученого органом досудового розслідування інженера - землевпорядника, і як наслідок, не залишають вибухи, проведені 11.11.2022 поза межами спеціального дозволу.

Звернув увагу на те, що дані розміщення меж контуру спецдозволу № 3552 є однаковими як на ситуаційному плані Завалівського родовища, який отриманий від Державної служби геології та надр України, як на схемі розміщення постів (яка разом із іншими документами направлялася ТОВ «Чарнокіт» підрядній організації ПрАТ «Украгровибухпром» для проведення вибухів 11.11.2022), як на схемах, відображених у висновку експертів № 1744-1745, тобто між річкою Південний Буг та прилеглою дорогою. І відповідно до всіх зазначених документів вибух, проведений 11.11.2021, є проведеним в межах контору спецдозволу № 3552. I згідно усіх зазначених схем контур спецдозволу не виходить із правої сторони за межі прилеглої дороги, спричиняючи начебто проведення вибухових робіт 11.11.2022, поза межами дозволу. Межі розміщення дозволу № 3552, визначені Державною службою геології та надр України, є саме тими межами розміщення, якими повинно користуватися ТОВ «Чарнокіт» під час здійснення господарської діяльності, а не межами, які визначив для слідства інженер землевпорядник Смолін. І саме порушення вказаних меж спричиняє незаконність дій і як наслідок можливу наявність в таких діях складу кримінального правопорушення. Зазначеними межами спецдозволу і користувався ОСОБА_3 під час проведення господарської діяльності з моменту його призначення на посаду виконавчого директора ТОВ «Чарнокіт». ОСОБА_3 , достовірно знаючи межі Завалівського родовища, відповідно до контурів меж спеціального дозволу на користування надрами № 3552, визначених саме Державною службою геології та надр України, в межах своє компетенції 11.11.2021 здійснив добування корисних копалин не в порушення закону.

Вважає, що у діях ОСОБА_3 відсутній будь - який умисел на вчинення кримінального правопорушення, оскільки у вказаний день, як і в інші дні з моменту його призначення на посаду, він керувався контурами меж спеціального дозволу на користування надрами № 3552, визначених Державною службою геології та надр України, тобто органу, який видає ліцензії із зазначення їх меж на місцевості. Контури меж визначених Держгеонадрами співпадає із висновком експертів, в діях ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України, а зроблений інженером - землевпорядником Смоліним висновок про видобуток корисних копалин поза межами спеціального дозволу, не відповідає матеріалам справи, фактичним обставинам і дійсності. Повідомлена йому підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 240 КК України ґрунтується на недостатніх та на хибних доказах та підлягає скасуванню. Просив скасувати повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 22 серпня 2022 року, яким повідомлено ОСОБА_3 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України, тобто незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене шляхом вибуху.

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав скаргу та додав, що висновок спеціаліста Смоліна протирічить висновку експерта по експертизі, яка була зроблена стороною захисту; для проведення цієї експертизи, вони надали первинні вихідні дані; документи, надані стороною захисту спростовують підозру, пред`явлену ОСОБА_10 , вона будується на сумнівних доказах. Просив скаргу задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

В судовому засіданні слідчий просив відмовити у задоволенні скарги та зазначив, що триває досудове розслідування, отримано висновок інженерно економічної експертизи, що підтвердила розмір збитків, постановою слідчого від 01.12.2022 у кримінальному провадженні була призначена судова земельно - технічна експертиза, виконання якої доручено експертам Одеського науково дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, після отримання висновків якої будуть зроблені висновки.

В судовому засіданні прокурор не погодився зі скаргою, після повідомлення про підозру ОСОБА_3 сторона захисту надала докази, що вибух був проведений у межах наданого дозволу, сторона обвинувачення, в свою чергу, призначила відповідні експертизи з метою з`ясування чи був здійснений вибух в межах гірничого відводу. Зазначив, що обґрунтованість підозри полягає в тому, що сторонній спостерігач може переконатись, що особа вчинила злочин. Якщо після проведення експертиз з`ясується, що ОСОБА_3 невинуватий, то він сам скасує підозру. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши підозрюваного, його захисника, слідчого, прокурора, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, якими обґрунтовується скарга, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

У відповідності до п.10 ст. 303 КПК України (в редакції від 03.10.2017 року), на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, в тому числі повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Встановлено, що слідчим відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000048 від 07.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 240 КК України.

22.08.2022 ОСОБА_3 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України.

Відповідно до статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Як вбачається з матеріалів скарги, повідомлення про підозру ОСОБА_3 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, оскільки, складено та вручено 22.08.2022, що відповідає вимогам статті 278 КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Крім того, стороною захисту не зазначалось ні в скарзі, ні в судовому засіданні про порушення порядку вручення повідомлення про підозру стороною обвинувачення, а наголошувалось на тому, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України

Проте, перевірка повідомлення про підозру, з точки зору обґрунтованості підозри, з врахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

У розумінні положень, що наведені у рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року, суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Слідчий суддя зазначає, що здійснюючи судовий контроль під час оскарження повідомлення про підозру, слідчий суддя не наділений повноваженням здійснювати перевірку обґрунтованості підозри і встановлювати в діях підозрюваного склад того чи іншого злочину. При розгляді скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя має оцінити достатність та належність доказів лише стосовно того, чи має місце переконання за стандартом достатності доказів для цілей повідомлення про підозру.

За своїм змістом, повідомлена 22.08.2022 ОСОБА_3 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення про підозру слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_3 причетний до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України.

За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_3 вимог глави 22 КПК України, в тому числі, щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_3 органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст.ст. 276-278 КПК України.

Інші доводи сторони захисту про відсутність доказів причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення не є предметом розгляду слідчого судді, оскільки повинні перевірятись при розгляді обвинувального акту в суді.

При цьому, як в матеріалах скарги так і в судовому засіданні захисником не доведено що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, так само не наведено даних, які б спростовували висновок слідчого щодо причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000048.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 303, 305 - 307, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 22.08.2022 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000048 від 07.04.2021 у вчинені злочину, передбаченому ч. 4 ст. 240 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11 ОСОБА_12