Справа № 461/2870/22
Провадження № 1-кп/461/451/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.11.2022 м.Львів
Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження кримінальне провадження №0000653 від 26.05.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, Львівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, востаннє вироком Городоцького районного суду Львівської області від 19.10.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України -

в с т а н о в и в:

26.05.2022, приблизно о 18 годині 05 хвилин, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Львів, вул. Шота Руставелі, 40, діючи умисно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, з торгових полиць магазину, таємно викрав чуже майно, яке належить ТзОВ TBK «Львівхолод», а саме: 5 (п`ять) плиток молочного шоколаду «Milka mmMax Trauben-Nuss», з родзинками та подрібненим лісовим горіхом, кожна вагою 270 г, вартістю 101,58 гривень за 1 штуку, а всього на загальну суму 507 гривень 90 копійок. Після цього, ОСОБА_6 , сховавши викрадене майно під свій одяг, з місця скоєння злочину зник, таємно викрадене чуже майно, яке належить ТзОВ TBK «Львівхолод» привласнив собі, розпорядившись ним на свій розсуд як своїм власним.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно 26.05.2022 перебував у приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Львів, вул. Шота Руставелі, 40, та викрав 5 (п`ять) плиток молочного шоколаду «Milka mmMax Trauben-Nuss». У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

Представник потерпілого ТзОВ TBK «Львівхолод» ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду у даній справі без його участі.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Своєю чергою, наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, не одружений, дітей на утриманні не має, з середньо спеціальною освітою, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Крім того, судом встановлено, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 17.06.2022 затверджено угоду про визнання винуватості, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.

Також, судом встановлено, що вироком Городоцького районного суду Львівської області від 19.10.2022 затверджено угоду про визнання винуватості, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно правового висновку Об`єднаної палати ККС ВС від 01 червня 2020 року у справі №766/39/17 пр. № 51-8867кмо18 при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченне ч.4 ст.185 КК України, до постановлення вироків Мостиського районного суду Львівської області від 17.06.2022 та Городоцького районного суду Львівської області від 19.10.2022, тому остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покараннь, призначених вироками Мостиського районного суду Львівської області від 17.06.2022 та Городоцького районного суду Львівської області від 19.10.2022, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 12, 185 КК України, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покараннь, призначених вироком Мостиського районного суду Львівської області від 17.06.2022 в виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та вироком Городоцького районного суду Львівської області від 19.10.2022 в виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме:

- оптичний диск «DVD-Г16*120 min 4.7 Gb» залишити в матеріалах кримінального провадження №0000653 від 26.05.2022;

- 5 (п`ять) плиток молочного шоколаду «Milka mmMax Trauben-Nuss», з родзинками та подрібненим лісовим горіхом, кожна вагою 270 г залишити у власності ТзОВ TBK «Львівхолод».

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1