Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

9 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0012334 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Херсона, громадянина України,

що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 серпня 2022 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.08.2022 обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, повернуто прокурору.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки не містить достовірні відомості про місце проживання обвинуваченого, що перешкоджає призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить вказану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки він містить всі необхідні відомості, в тому числі про місце проживання обвинуваченого, який під час допиту в ході досудового розслідування повідомив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, органом досудового розслідування встановлено місце проживання ОСОБА_6 . Однак суд в ухвалі ототожнив неявку обвинуваченого з невірним зазначенням місця проживання в обвинувальному акті і, фактично, повернув обвинувальний акт прокурору з мотивів неприбуття обвинуваченого в судове засідання, що кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Як встановив суд першої інстанції, в обвинувальному акті не зазначено достовірні відомості про місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Згідно з п.2 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Колегія суддів погоджується з висновками, викладеними в ухвалі суду першої інстанції, про те, що вказаним вимогам закону обвинувальний акт не відповідає.
Як зазначено в обвинувальному акті, обвинувачений проживає за адресою: АДРЕСА_2 (приватний будинок).

Повістки про виклик до суду, які надсилалися ОСОБА_6 поштою на адресу: АДРЕСА_2 (приватний будинок), обвинувачений не отримав і вони повернулись, оскільки адреса неповна (а.с.14).

З матеріалів, що надійшли на виконання ухвал про привід обвинуваченого, який не з`являвся в підготовче судове засідання, зокрема, рапортів дільничних офіцерів поліції Голосіївського УП ГУНП в м. Києві вбачається, що в АДРЕСА_2 проживає інша особа, а приватного житлового будинку АДРЕСА_2 не існує (а.с.22, 43, 129).

Доводи прокурора, що анкетні дані ОСОБА_6 відповідають тим, які він вказував під час допиту як підозрюваний, нічим не підтверджені. До того ж, навіть наявність скорочення пр. в обвинувальному акті, яке можна розуміти і як проспект, і як провулок Голосіївський, переконливо свідчить, що під час досудового розслідування достовірні відомості про місце проживання обвинуваченого встановлені не були.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції навів в ухвалі ґрунтовні мотиви повернення обвинувального акта прокурору, а тому підстав для її скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, як про це порушується питання в апеляційній скарзі, не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 серпня 2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0012334 щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, повернуто прокурору, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3