Справа № 168/619/22
Провадження № 1-кп/168/43/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря с/з - ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ,
його законного представника ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000568 від 07 липня 2022 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Замшани Ковельського (колишнього Ратнівського) району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Старовижівського районного суду Волинської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000568 від 07 липня 2022 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в середині квітня 2022 року в нічний час (точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, що діє на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння проник на територію частково огородженого домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_8 . Після чого, не усвідомлюючи своїх дій та не керуючи ними, внаслідок хворобливого розладу психічної діяльності скористався тим, що за його діями ніхто не спостерігає. Зірвав навісний замок вхідних дверей, проник до господарського приміщення, яке розташоване за вказаною адресою. Звідси таємно викрав 2 (два) мішки цементу, марки «Фортеця Портландцемент ПЦ-ІІ/А-Ш-500» масою по 50 кг кожен загальною вартістю 409,34 гривень, 2 (два) мішки цементу марки «Євроцемецт Портландцемент з шлаком ПЦ ІІ /Б-Ш-400» масою по 50 кг кожен, загальною вартістю 199,32 гривень, одну металеву трубу довжиною 227 см вагою 9,6 кг вартістю 52,8 гривень та одну металеву трубу довжиною 205,5 см, вагою 16,3 кг вартістю 89,65 гривень, що належали власниці ОСОБА_8 . Після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В подальшому, ОСОБА_4 приблизно в середині квітня 2022 року в нічний час (точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено), в умовах воєнного стану, що діє на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжив свою злочину діяльність, направлену на здійснення крадіжки майна з домоволодіння ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 не усвідомлював своїх дій та не керував ними, внаслідок хворобливого розладу своєї психічної діяльності скористався тим, що за його діями ніхто не спостерігає. Відкрив вхідні незачинені двері. Після чого проник до господарського приміщення, яке розташоване за вказаною адресою. Звідси таємно викрав одноколісну будівельну тачку вартістю 1449,67 гривень, газову плиту марки «LuxGAS», вартістю 233,33 гривень та 25 (двадцять п`ять) штук вогнестійких цеглин оранжевого кольору, які для потерпілої не становлять майнової цінності, що належали власниці ОСОБА_8 .
В подальшому ОСОБА_4 розпорядися вищевказаним викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 2 434,11 гривень.
Дії ОСОБА_4 орган досудового розслідування кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану та поєднаного з проникненням в інше приміщення.
Під час досудового розслідування призначено та проведено амбулаторну судову психіатричну експертизу. Згідно висновку №27/22 від 29 вересня 2022 року судово-психіатричного експерта на період часу, який відноситься до кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , останній виявляв ознаки Органічного маячного ( шизоформного) психічного розладу (F06.2 - за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). Що позбавило його і позбавляє на даний час здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тому відповідно до висновку до ОСОБА_4 за його психічним станом на даний час може бути застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Під час досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі дії для з`ясування обставин вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння та зібрано достатньо доказів причетності останнього до його скоєння.
Тому у зв`язку з наявністю у ОСОБА_4 психічної хвороби, яка позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії, орган досудового розслідування звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, яке підтримане прокурором.
В судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому суспільно небезпечному діянні визнав повністю та підтвердив фактичні обставини вчиненого ним суспільно небезпечного діяння відповідно до клопотання. Не заперечив щодо застосування відносно нього заходів медичного характеру. Ствердив, що вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та із-за тяжких сімейних обставин, що склалися. Зазначив, що перебуває у лікаря психіатра на обліку. Також обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та зробив для себе відповідні висновки.
В судовому засіданні, у відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: показів свідків, письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.
Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить вину ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечного діяння повністю доведеною. Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, суд погоджується із органом досудового слідства та кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України.
Разом з тим, судом у судовому засіданні встановлено, що висновком судово-психіатричної експертизи №27/22 від 29 вересня 2022 року на період часу, який відноситься до кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , останній виявляв ознаки Органічного маячного ( шизоформного) психічного розладу (F06.2-за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). Психіатричні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (F10.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). Що позбавило його і позбавляє на даний час здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тому суд висновує, що відповідно до вказаного висновку до ОСОБА_4 за його психічним станом на даний час слід застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Потерпіла ОСОБА_8 в підготовче та судове засідання не з"явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності в зв"язку з віддаленим місцем проживання. Претензій майнового характеру до ОСОБА_4 не має, оскільки шкода відшкодована їй в повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Просила суд застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки він вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності. Цивільний позов не заявлявся. Запобіжні заходи не застосовувались. Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 серпня 2022 року скасувати. Вирішити долю процесуальних витрат.
Особа, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання прокурора підтримали.

Захисник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні вказала, що суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, мало місце. Не заперечила щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, учасники кримінального провадження не оспорюють формулювання оголошеної підозри та правову кваліфікацію суспільно небезпечних дій ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 КК України, а відтак суспільно небезпечне діяння, які поставлено йому у провину, дійсно мали місце, вчинене саме ним, і має правильну кримінально-правову оцінку.

Також суд висновує про те, що ОСОБА_4 на час вчинення суспільно небезпечного діяння, в якому він підозрюється, страждав стійким хронічним розладом, внаслідок якого за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тому відповідно до вимог частини 2 статті 19 КК України вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене частиною 4 статті 185 КК України, у стані неосудності, а тому не підлягає кримінальній відповідальності за вчинене.

Бо відповідно до частини 2 статті 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з частиною 1 статті 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру (частина 2 статті 513 КПК України).

Частиною 1 статті 94 КК України передбачено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до частини 3 статті 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Згідно підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до принципів №15, 16 «Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги»,схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року, коли особа потребує лікування в психіатричному закладі,необхідно докладати всіх зусиль,щоб уникнути примусової госпіталізації. Будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку,або особа,вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку,може триматися як пацієнту психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді,коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець,який працює в області психіатрії,встановить,що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: (а) внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або (b) у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності - ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи.

Відповідно до висновку №27/22 від 29 вересня 2022 року судово-психіатричного експерта на період часу,який відноситься до кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , останній виявляв ознаки Органічного маячного ( шизоформного) психічного розладу (F06.2-за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). Психіатричні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (F10.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). Що позбавило його і позбавляє на даний час здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тому відповідно до висновку до ОСОБА_4 за його психічним станом на даний суд вважає слід застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. Бо висновок №27/22 від 29 вересня 2022 року судово-психіатричного експерта жодним учасником провадження не поставлені під сумнів, у суду також відсутні підстави вважати їх помилковими.
Згідно з повідомленням КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради ОСОБА_4 з 2021 року перебуває під спостереженням у лікаря-психіатра в КП «РОЦПЗН», діагноз: маячні розлади.
Враховуючи викладене, тяжкість вчинених у стані неосудності діянь, характер і стан захворювання ОСОБА_4 , зважаючи на висновок №27/22 від 29 вересня 2022 року судово-психіатричного експерта про те, що ОСОБА_4 підпадає під дію частини 2 статті 19 КК України та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом, суд приходить до висновку про те, що до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Таким чином, клопотання старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 визнається судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Одночасно з цим судом враховуються роз`яснення Верховного Суду України, викладені в абзаці 2 пункту 15 постанови Пленуму від 03 червня 2005 року № 7 "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", за якими в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа. Виходячи із вказаних роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, суд також не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Ухвалою від 25 серпня 2022 року слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області накладено арешт на вилучене 19 серпня 2022 року майно: 2 (дві) металеві труби та колесо до тачки з забороною відчужувати, розпоряджатися, користуватися арештованим майном до вирішення питання про долю речових доказів у порядку статті 100 КПК України та до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту, накладеного ухвалою від 25 серпня 2022 року слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області, на зазначене майно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. Бо ухвалою від 20 вересня 2022 року слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області в задоволенні клопотання слідчої СВ Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_7 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000568 від 07 липня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 КК України, було відмовлено. Клопотання щодо його застосування під час розгляду провадження не надходили. Тому суд не вбачає підстав для його застосування під час ухвалення судового рішення.
Витрати на залучення судових експертів у кримінальному провадженні на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ -19/103-22/6040-ТВ від 25 липня 2022 року в розмірі 943,90 грн., судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-22/6041-ТВ від 25 липня 2022 року в розмірі 943,90 грн., судової товарознавчої експертизи № СЕ -19/103-22/6045-ТВ від 25 липня 2022 року в розмірі 943,90 грн., а всього на загальну суму 2 831,70 грн. у відповідності до частини 3 статті 119 КПК України необхідно компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України. Бо відповідно до статті 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру КПК України не передбачено. Тому процесуальні витрати, пов`язані з проведенням у кримінальному провадженні судових експертиз, не підлягають розподілу.

Цивільний позов по справі не заявлений.
Питання про речові докази суд вважає за необхідне вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 92-94 КК України,

статтями 292, 362, 369-372, 376, 503, 505, 508, 512, 513, 516 КПК України,

суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000568 від 07 липня 2022 року, за фактом вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України, - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Замшани Ковельського (колишнього Ратнівського) району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Арешт майна, накладений ухвалою від 25 серпня 2022 року слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області на вилучене 19 серпня 2022 року майно: 2 (дві) металеві труби та колесо до тачки з забороною відчужувати, розпоряджатися, користуватися арештованим майном,- скасувати.
Витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ -19/103-22/6040-ТВ від 25 липня 2022 року в розмірі 943,90 (дев`ятсот сорок три гривні дев`яносто копійок) гривень, судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-22/6041-ТВ від 25 липня 2022 року в розмірі 943,90 (дев`ятсот сорок три гривні дев`яносто копійок) гривень, судової товарознавчої експертизи № СЕ -19/103-22/6045-ТВ від 25 липня 2022 року в розмірі 943,90 (дев`ятсот сорок три гривні дев`яносто копійок) гривень, а всього на загальну суму 2831,70 грн. (дві тисячі вісімсот тридцять одна гривня сімдесят копійок) гривень компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речові докази: газову плиту марки «LuxGAS», цеглу, 4 мішки цементу, дві металеві труби та колесо до тачки, що перебувають на зберіганні у ОСОБА_8 залишити власниці ОСОБА_8 .

Ухвала суду у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру протягом тридцяти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Старовижівський районний суд Волинської області до Волинського апеляційного суду, з урахуванням особливостей передбачених статтею 394 КПК України.

Оскарження в апеляційному порядку ухвали з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.

Копії ухвали вручити негайно учасникам судового розгляду.

Суддя ОСОБА_1