Справа № 201/1302/23
Провадження № 1-кс/201/485/2023
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Дніпро
ВСТАНОВИВ:
Короткий виклад клопотання.
Враховуючи, що ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні набув статусу підозрюваного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, до слідчого/прокурора за викликами не з`являється, перебуває на тимчасово окупованій території, його оголошено у розшук, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Позиції учасників.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.
Захисник проти задоволення клопотання не заперечив, поклавшись на розсуд суду.

Встановлені слідчим суддею обставини.
Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.
Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Законом України від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.
Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Законом України від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.
Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Законом України від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.
Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Законом України від 15.08.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.
Указом Президента України від 07.11.2022 за № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
Законом України від 16.11.2022 «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затверджено зазначений Указ.
У зв`язку із веденням агресивної війни з боку Російської Федерації проти України, 05.03.2022 захоплено смт. Білокуракине Сватівського району Луганської області, у зв`язку із чим, на підтвердження контролю над селищем міського типу, на будівлі Білокуракинської селищної ради Сватівського району Луганської області, розташованої за адресою: площа Т.Шевченка буд. 6, смт. Білокуракине, Сватівський район, Луганська область, незаконними збройними формуваннями встановлено прапор так званої «ЛНР».
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 31.05.2022 № 104 внесені зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 та викладено нову редакцію переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 27 травня 2022 року. Згідно зазначеного переліку, Білокуракинська селищна територіальна громада Сватівського району Луганської області, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку РФ та незаконного збройного формування, так званого «ЛНР».
В липні 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалася приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх корисних інтересів, а саме отримання відповідної влади у смт. Білокуракине Сватівського району Луганської області, та маючи злочинний умисел на зайняття посади у незаконному правоохоронному органі, тобто в так званому «Белокуракинском РОВД МВД ЛНР» (мовою оригіналу), який розташований у
смт. Білокуракине Сватівського району Луганської області, та реалізуючи вказаний злочинний умисел, вступив у злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та представниками так званої «ЛНР», та отримавши від них пропозицію зайняти посаду так званого «участкового» в «Белокуракинском РОВД МВД ЛНР» (мовою оригіналу), в порушення вимог Конституції України та Законів України добровільно, умисно погодився на вказану пропозицію.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 в липні 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянином України, перебуваючи на території смт. Білокуракине Сватівського району Луганської області, зі своїх особистих мотивів та бажання зайняти посаду у незаконному правоохоронному органі, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «ЛНР» умисно, добровільно зайняв посаду «участкового» в «Белокуракинском РОВД МВД ЛНР» (мовою оригіналу), тобто у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, де діє окупаційна адміністрація держави-агресора Білокуракинська окупаційна адміністрація, в смт. Білокуракине Сватівського району Луганської області.
Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Щодо обґрунтованої підозри.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 12.08.2022, який зазначив, що ОСОБА_6 як до 24.02.2022 так і по теперішній час фактично перебуває на території Луганської області, а з відеопублікації в мережі Інтернет свідок дізнався про те, що ОСОБА_6 взяв участь у прийнятті присяги співробітниками «Білокуракинського РВВС МВС ЛНР»;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.2022. Згідно вказаного протоколу свідок ОСОБА_7 впізнав підозрюваного ОСОБА_6 оскільки бачив його раніше, а приблизно в середині липня 2022 року в мережі Інтернет побачив дану особу у військовій формі під час надання ним інтерв`ю;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.09.2022, яка зазначила, що після початку функціонування Білокуракинського РВ ВС т.зв. «МВС ЛНР», ОСОБА_6 за власної згоди був призначений окупаційною владою РФ на посаду та фактично почав виконувати обов`язки дільничного інспектора Білокуракинського РВ ВС т.зв. «МВС ЛНР», де і працює на сьогодні. Крім того свідок вказала, що на початку липня 2022 року декілька разів бачила ОСОБА_6 одягнутого у військову форму НЗФ т.зв. «ЛНР».
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Щодо належного повідомлення про підозру.
У зв`язку із збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням смт. Білокуракине Сватівського району Луганської області та проведенням бойових дій, зокрема на території Луганської області, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, а також обґрунтовану неможливість вручити йому повідомлення про підозру, повістку про виклик, інші процесуальні документи, виклики для проведення слідчих та інших процесуальних дій, вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснювались наступним чином.
З дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від ІНФОРМАЦІЯ_2 , за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 19.12.2022 о 10:00, 20.12.2022 о 10:00, 21.12.2022 о 10:00 за зазначеною в повістці адресою, для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні
Також, у цьому самому номері газети «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) від ІНФОРМАЦІЯ_5 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від ІНФОРМАЦІЯ_5 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 опубліковано повідомлення про підозру, згідно з яким громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1
На жоден з викликів громадянин України ОСОБА_6 в призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття до прокурора відділу Луганської обласної прокуратури та слідчого СВ 3 управління (з дислокації у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Враховуючи наведені вище обставини, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, 22.12.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України, шляхом публікації повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.
Таким чином 22.12.2022 ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.
Щодо ризиків.
Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:
- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.).
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення;
- неприбуття на виклик до СВ 3 управління шість разів, у тому числі тричі у статусі підозрюваної та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;
- спосіб вчинення злочину (вчинив умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).
Безпосередньо сам факт добровільного зайняття ОСОБА_6 посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити ОСОБА_6 будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки, посадові інструкції), які мають істотне, доказове значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:
- тимчасова окупація частини території України, а саме смт. Білокуракине Сватівського району Луганської області, в якому створений незаконний правоохоронний орган та де зайняв посаду підозрюваний, що дає йому можливість продовжувати здійснення незаконної діяльності та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останньому у разі його засудження за цей злочин.
Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.
Щодо розшуку.
03 січня 2023 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 постійно перебуває на тимчасово окупованій території України та не з`являється без поважних причин на виклики слідчого, в порядку ст. 281 КПК України, його оголошено в розшук.
Щодо перебування підозрюваного на окупованій території.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено «Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Згідно зазначеного переліку, Білокуракинська селищна територіальна громада Сватівського району Луганської області, з 05.03.2022 перебуває під тимчасовою окупацією з боку РФ.
Таким чином, факт тимчасової окупації території Сватівського району Луганській області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження.
Той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується:
- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 12.08.2022, який зазначив, що ОСОБА_6 як до 24.02.2022 так і по теперішній час фактично перебуває на території Луганської області, а з відеопублікації в мережі Інтернет свідок дізнався про те, що ОСОБА_6 взяв участь у прийнятті присяги співробітниками «Білокуракинського РВВС МВС ЛНР»;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.2022. Згідно вказаного протоколу свідок ОСОБА_7 впізнав підозрюваного ОСОБА_6 оскільки бачив його раніше, а приблизно в середині липня 2022 року в мережі Інтернет побачив дану особу у військовій формі під час надання ним інтерв`ю;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.09.2022, яка зазначила, що після початку функціонування Білокуракинського РВ ВС т.зв. «МВС ЛНР», ОСОБА_6 за власної згоди був призначений окупаційною владою РФ на посаду та фактично почав виконувати обов`язки дільничного інспектора Білокуракинського РВ ВС т.зв. «МВС ЛНР», де і працює на сьогодні. Крім того свідок вказала, що на початку липня 2022 року декілька разів бачила ОСОБА_6 одягнутого у військову форму НЗФ т.зв. «ЛНР».
Висновки.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
У зв`язку із збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, проведенням бойових дій, тимчасовим захопленням та окупацією
смт. Білокуракине Сватівського району Луганської області, конкретне фактичне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 на цей час не відомо, проте зібрані докази дають достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окуповані території Луганської області, де переховується від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.
З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, його оголошено у розшук, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Щодо застави.
Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.
Інші питання.
Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.
Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.
Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.
Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1