УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року

м. Київ

справа № 390/200/20

провадження № 51-4179ск22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2022 року

та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 15 листопада 2022 року

щодо нього,

встановив:

За вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області

від 02 вересня 2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України

до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 15 листопада 2022 року зазначений вирок місцевого суду залишено без змін.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений не погоджується

з вказаними судовими рішеннями та порушує питання про їх перегляд

у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог

п. 4 ч. 2 та ч. 3 зазначеної статті.

Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та думка особи, яка подає скаргу, з приводу участі у касаційному розгляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини,

що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

(ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК України).

Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно

до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Однак, всупереч вищевказаному засуджений у своїй касаційній скарзі не наводить конкретних порушень закону, допущених судами при постановленні оскаржених судових рішень, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу є підставами для їх скасування, про що сформульовані його вимоги в прохальній частині скарги.

Натомість, засуджений, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається

по суті на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України

не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім цього, засуджений, оскаржуючи, в тому числі, ухвалу апеляційного суду,

не наводить доводів на обґрунтування незаконності чи необґрунтованості зазначеного судового рішення з урахуванням положень статей 412-414 КПК України.

Також касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 не містить обґрунтування вимоги про закриття кримінального провадження з огляду на положення

статей 284, 440 КПК України у їх взаємозв`язку із зазначенням передбачених

для того підстав.

До того ж засуджений, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України, не вказує у скарзі

чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається

без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2022 року

та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 15 листопада 2022 року

щодо нього залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3