Справа № 752/8023/22
Провадження № 1-кс/752/2886/22
У Х В А Л А
Іменем України
19 липня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого Слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління поліції Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного:

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.
Мирогород, Полавської області,
зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 ,
офіційно не працюючого, раніше не судимого,
запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000060, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 25.05.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого.
В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою особистого збагачення, використовуючи можливості публічного розміщення інформації за допомогою месенджеру «Telegram», будучи адміністратором публічного телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та публічного чату « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) розміщує пости по збору грошових коштів на допомогу Збройним Силам України, вказуючи номери особистих банківських карток.

Встановлено, що з 12 квітня 2022 року по теперішній час ОСОБА_5 отримував благодійні пожертви від громадян на підтримку Збройних Сил України, в подальшому використовуючи їх для особистого збагачення, таким чином отримуючи прибуток.

У подальшому, з метою приховування своєї протиправної діяльності ОСОБА_5 здійснює перерахунок грошових коштів в розмірі 5 гривень на єдиний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, відкритий Національним банком України UA0992708.

Після отримання електронних квитанцій про переказ 5 гривень, ОСОБА_5 підроблює квитанції за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням фоторедактору, змінюючи суму переказу з 5 гривень на ту суму, яку ОСОБА_5 отримав у якості благодійних пожертв від громадян та в подальшому публікує підроблені квитанції у телеграм-каналі «ЩДК? Миргород» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та публічному чаті « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), звітуючись перед підписниками про переведені кошти

Обгрунтованість підроздри, на думку слідчого, підтвреджується доказами, зібраними під час досудового розслідування.
Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на представника потерпілого, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Заслухавши обґрунтування прокурора, який підтримав клопотання, думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити дане клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).
Так, слідчий суддя встановив, що Голосіївським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000060 від 25.05.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.
15.07.2022р. ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.
Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження в їх сукупності.
Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, та позицію сторони захисту, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

В обґрунтування клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту прокурор зазначив, що існують наступні ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на представника потерпілого, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною. діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Щодо ризику впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідка чи потерпілого, які будуть надані останнім безпосередньо під час судового розгляду в судовому засіданні, а не надані ним в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками чи потерпілими своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб.
Так само слідчий суддя вважає, що ризик того, що підозрюваний може вчиняти інше кримінальне правопорушення є доведеним стороною обвинувачення. При цьому слідчий суддя враховує те, що кримінальне правопорушення, вчинення якого інкримінується, вчинялося ним з метою отримання прибутку, а тому слідчий суддя вважає ймовірним, що ОСОБА_5 , не маючи офіційного постійного джерела доходу, і в подальшому може вчиняти інші правопорушення з метою особистого збагачення.
Разом з тим слідчий суддя вважає, що посилання прокурора на ризик, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення осбтавин кримінального правопорушення, є формальним, недоведеним, а відтак не може покладатись в основу рішення про обрання запобіжного заходу.
З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано, що в даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором

Відтак слідчий суддя доходить висновку, що дієвим запобіжним заходом, який зможе запобігти наявним у цьому кримінальному провадженні ризикам є цілодобовий домашній арешт.

Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрювану обов`язки, визначені даною нормою закону.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та не є вирішенням слідчим суддею тих питань, які повинні вирішуватись судом під час судового розгляду кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 8, 177, 178, 181, 194, 369-372, 532 КПК України,
УХВАЛИВ:
1. Клопотання задовольнити.
2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному ОСОБА_5 залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово строком на два місяці в межах строку досудового розслідування.
3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого по кримінальному провадженню №0000060, прокурора та суду/слідчого судді за першим викликом;
- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді/суду цілодобово;

- не спілкуватись із свідками, експертами і учасниками в кримінальному провадженні №0000060;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

4. Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Працівники управління поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло до цієї особи (м. Миргород, вул. Берегова, буд. 10), вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
5. Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
6. Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу Управління поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
7. Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
8. Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.
9. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
10. Повний текст ухвали слідчого судді буде складено та оголошено в приміщенні суду протягом 5 діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1