печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000099, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України із клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2022 № 757/16618/22-к, на майно, яке було вилучено 23.06.2022 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання гр. ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти в розмірі 25570 доларів США, 100000 грн.

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що накладений арешт на вищевказане майно є необґрунтованим. В ухвалі Печерського районного суду про надання дозволу на обшук зазначено, що в межах провадження встановлено, що до злочину може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який за адресою проживання може зберігати наркотичні засоби, психотропні речовини, грошові кошти, здобуті злочинним шляхом, мобільні телефони, комп`ютерну техніку, SIM-карти, блокноти, чорнові записи, квитанції та інші документи. Вказаною ухвалою надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з метою відшукання та вилучення вищенаведених речей. Обшук було проведено не за адресою, вказаною в ухвалі, оскільки там вказано село Боярка, а фактично обшук було проведено в місті Боярка Київської області, ОСОБА_5 , стосовно якого винесена ухвала, не проживає і ніколи не проживав за адресою проведення обшуку, майно, в подальшому арештоване, було виявлено та вилучено зі спальні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його дружини ОСОБА_10 та належить саме ОСОБА_4 . Крім того, вказує, що ОСОБА_4 не має жодного відношення до кримінального провадження № 0000099 від 24.05.2022, не являється на даний час його учасником та не згадується в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку № 757/13588/22-к від 10.06.2022 та в ухвалі про накладення арешту на тимчасово вилучене майно №757/16618/22-к від 12.07.2022. Слідчим не наведено жодних фактів або доказів того, що вилучені грошові кошти, належні ОСОБА_4 , відповідають вимогам ст. 98 КПК України. З огляду на вищевикладене, просить задовольнити клопотання та скасувати накладений арешт.

Адвокат ОСОБА_3 подав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі заявника та його представника.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, про місце, дату та час судового засідання повідомлене завчасно та належним чином. Разом з тим, старший слідчий Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, ОСОБА_11 надіслав на адресу суду заперечення. Так, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна просить відмовити або залишити його без розгляду, оскільки вказаний арешт є обґрунтованим та арештоване майно слідчим визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор, за клопотанням якого було накладено арешт на майно, в судове засідання не з`явився. Київська міська прокуратура про час, місце та дату судового засідання повідомлена завчасно та належним чином, жодних заяв щодо розгляду справи до слідчого судді не надходило.

Слідчий суддя, з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, строків розгляду клопотань, не вбачає підстав для відкладення розгляду клопотання, а тому вважає можливим провести його розгляд за відсутності осіб, що не з`явилися, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заперечення слідчого, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000099 від 24.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені на даний час слідством службові особи Департаменту боротьби з наркозлочинності НП України, ГУНП в Черкаській області, ГУНП в м. Києві та ГУНП в Київській області, діючи за попередньою змовою, зловживаючи службовим становищем, з метою отримання неправомірної вигоди, всупереч інтересам служби розробили злочинний план здійснення безперешкодного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території Черкаської, Київської областей та м. Києва та здійснення контролю за вказаною незаконною діяльністю.

23.06.2022 у період часу з 08 год 17 хв по 13 год 42 хв, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.06.2022 у справі №757/13588/22-к старшим слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_12 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході вказаного обшуку виявлено та вилучено майно, зокрема грошові кошти в сумі 25570 доларів США та 100 тисяч грн.

Постановами про визнання речових доказів від 23.06.2022 вищезазначені вилучені речі та документи (матеріальні об`єкти) визнані як речові докази у кримінальному провадженні № 0000099 від 24.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2022 у справі № 757/16618/22-к накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку 23.06.2022 за місцем проживання ОСОБА_5 , за вищезазначеною адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для скасування арешту.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2022 у справі № 757/16618/22-к, накладаючи арешт на майно, слідчий суддя виходив з того, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, метою арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали судової справи № 757/16618/22-к, в рамках якої накладено арешт, містять матеріали, які на даній стадії досудового розслідування у своїй сукупності вказують на наявність достатніх підстав обґрунтовано припускати, що мало місце кримінальне правопорушення, що розслідується в рамках кримінального провадження № 0000099, та майно, на яке накладено арешт, є об`єктом кримінально протиправних дій та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В клопотанні про скасування арешту майна жодним чином не спростовано тих висновків, до яких дійшов слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва при постановленні ухвали про накладення арешту від 12.07.2022.

Щодо доводів адвоката з приводу того, що власник майна ОСОБА_4 не є учасником даного кримінального провадження, то слід зазначити, що арешт майна, накладений у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті є формою забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні.

Вказані доводи представника власника майна також спростовуються з огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України, згідно з якими у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Також у своєму клопотанні адвокат зазначає про необґрунтованість застосування арешту майна, посилаючись на те, що ОСОБА_5 за вказаною адресою не проживає, а вилучене майно є власністю ОСОБА_4 . Однак стороною захисту не надано жодних доказів, що ОСОБА_5 не проживає за адресою, де був проведений обшук та вилучене вищезазначене майно.

Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, а тому з метою запобігання можливості приховування, знищення, перетворення, відчуження означеного нерухомого майна існує необхідність у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Таким чином, з урахуванням мети накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, а тому підстави для задоволення клопотання - відсутні.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1