Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1922/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційні скарги прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 02.03.2023,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління служби безпеки України в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 29.04.2023 р. до 10 год. 30 хв. Визначено ОСОБА_8 заставу у розмірі 373 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 001 132 грн.

Прокурор ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб без визначення розміру застави. При цьому зазначає, що слідчим суддею встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2 ч.2 ст.255 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, та встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вважає, що підозрюваний ОСОБА_8 , враховуючи його роль у злочинній організації, може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що можуть мати істотне значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків (зокрема підлеглих учасників злочинної організації) та перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню, а також продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення у сфері грального бізнесу. Наголошує, що визначення розміру застави в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у такому разі є недопустимим, оскільки надає змогу ОСОБА_8 продовжити вищевказану діяльність із забезпечення існування злочинної організації, а також враховуючи, що матеріалами провадження підтверджено наявність шести працюючих протягом майже року гральних клубів з азартних ігор зі значним тіньовим доходом, що не дає визначити конкретний розмір застави, який був би для підозрюваного ОСОБА_8 стримуючим фактором від порушення процесуальних обов`язків. Одночасно, звертає увагу, що п.4 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи характер злочину, передбаченого ч.1 ст.255 КК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні. Підсумовуючи наведене, вважає, що слідчий суддя невірно оцінивши усі наявні ризики та необґрунтовано визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, при внесенні якої особа звільняється з під варти.

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладання на останнього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. При цьому, наголошує на необґрунтованості висунутої підозри його підзахисному. Вважає, що слідчим суддею визначено заставу у винятково великому розмірі без будь-яких обґрунтувань майнового стану у розмірі 373 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 001 132 грн. Звертає увагу, що зазначення слідчим у клопотанні про існування процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, жодним чином не підтверджено та належним чином не обґрунтовано відповідними доказами. Зазначає, що ОСОБА_8 не мав та не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, має постійне місце проживання та роботу, сумлінно виконує свої процесуальні обов`язки та не вчиняв жодних дій, які б давали щонайменший привід для висновку про існування ризиків, на які посилається слідчий. Також, у клопотанні про обрання запобіжного заходу вказано, що на думку слідства існує ризик знищення, переховування, спотворення речових доказів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що фактично є припущенням органу досудового розслідування. Крім того, матеріали кримінального провадження не містять будь-яких заяв від осіб про здійснення чи можливість здійснення на них будь-якого впливу зі сторони підозрюваного, слідчим не обґрунтовано та не доведено саму можливість незаконного впливу на свідків, як і не встановлено на кого саме та яким чином може бути здійснено такий ймовірний вплив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги та його заперечення відносно апеляційних вимог захисника ОСОБА_7 , заперечення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 відносно апеляційної скарги прокурора та їх доводи в підтримку своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження №296/1922/23, в провадженні СВ УСБУ в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000028 від 23.02.2022, у тому числі за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.255 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб у порушення вимог Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор», на території Житомирської та Київської областей організувала проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, а також функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет.

Вказані обставини УСБ України в Житомирській області попередньо кваліфіковані за ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.203-2, ч.1, ч.2 ст.255, ч.3 ст.258-5 КК України.

28.02.2023 о 10 год. 30 хв. затримано ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.255 КК України.

28.02.2023 ОСОБА_8 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.258-5, ч.2 ст.255 КК України.

01.03.2023 старший слідчий СВ УСБ України в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.255 КК України.

Наявні у провадженні докази вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вище зазначені кримінальні правопорушення.

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: копіями протоколів про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії «контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки» від 09.01.2023, 14.01.2023, 17.01.2023, 26.01.2023; копіями протоколів про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 09.01.2023, 13.01.2023, 17.01.2023; копіями протоколів про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії «спостереження за особою» від 03.01.2023, 30.12.2022, 17.01.2023, 18.01.2023; копією протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з електронних комунікаційних мереж» від 30.12.2022; копією протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з електронних інформаційних систем» від 31.01.2023; копією протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з електронних комунікаційних мереж» від 06.02.2023; копією протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з електронних інформаційних систем» від 27.01.2023; копіями протоколів допиту свідка від 04.01.2023, 20.01.2023; копіями протоколів огляду від 12.12.2022, 23.01.2023.; іншими матеріалами кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Наявні у провадженні докази, на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг би вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.255 КК України.

Апеляційні посилання захисника на необґрунтованість підозри висунутої її підзахисному є безпідставними. Наведені захисником відомості в апеляційній скарзі, так і доводи останнього та підозрюваного в судовому засіданні апеляційного суду, на даному етапі не спростовують даних, що ОСОБА_8 не причетний до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому, апеляційний суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_8 , як і фактичні обставини їх вчинення.

Крім того, належно встановлено слідчим суддею і відповідні процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, можливість ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин злочину; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, ризик продовження кримінального правопорушення.

Апеляційні посилання захисника підозрюваного на не доведеність таких ризиків є безпідставними.

Ці висновки слідчого судді базуються на об`єктивному дослідженні матеріалів провадження, і є доведеними, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2, ч.2 ст.255 КК України (у тому числі, особливо тяжкого правопорушення), того, що, на даний час, з початку проживання на території Житомирської області (переїзду з м.Херсона) офіційно не зареєстрував своє місце проживання, не став на військовий облік відповідного ТЦК та СП та на облік внутрішньо переміщених осіб, роль підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, з врахуванням того, що інкриміновані підозрюваному правопорушення вчинені з корисливих мотивів, що може свідчити про спосіб отримання джерел доходів.

Не залишено поза увагою слідчого судді і дані характеризуючі особу підозрюваного, зокрема те, що він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме сім`ю (дружину та двох неповнолітніх дітей), офіційного не працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Апеляційний суд, оцінюючи сукупність обставин, у тому числі й вагомість наявних доказів про можливе вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним.

При цьому, апеляційні посилання прокурора на процесуальні ризики фактично встановленні слідчим суддею при задоволенні клопотання слідчого та постановленні оскаржуваного рішення.

В свою чергу, посилання адвоката на сталі соціальні зв`язки підозрюваного (одружений, на утриманні двоє малолітніх дітей), як і гарантії сталої процесуальної поведінки підозрюваного, з урахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, характеризуючих даних особу останнього та встановлених на даний час процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, недостатньо для доведення, як відсутності ризиків, так і того, що ОСОБА_8 виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Крім того, апеляційний суд вважає, що апеляційні доводи прокурора в частині визначення слідчим суддею під час вирішення клопотання слідчого відповідної застави, в порядку ч.3 ст.183 КПК України, як і апеляційні доводи захисника відносно розміру цієї застави визначеним слідчим суддею є необґрунтованими.

Дійсно, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

В даному випадку, як вважає апеляційний суд, з огляду на тяжкість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, їх фактичних обставин, об`єктивно встановлених процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя, визначивши підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляд застави, належно врахував всі норми кримінального процесуального законодавства.

Як вважає суд апеляційної інстанції, застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного, в даному конкретному випадку є об`єктивно стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та достатні гарантії його явки в суд (орган досудового слідства), забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Жодних доказів протилежного стороною обвинувачення суду апеляційної інстанції не надано.

Знову ж таки, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, даних про особу ОСОБА_8 , а також ризики, передбачені ст.177 КПК України, апеляційний суд знаходить правильним визначення слідчим суддею і відповідного розміру цієї застави, який на думку суду апеляційної інстанції, об`єктивно відповідає принципам достатності та виваженості і буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Апеляційні посилання сторони захисту в даному випадку є необґрунтованими.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах прокурора та адвоката, не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 02.03.2023, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 29 квітня 2023 року, з визначенням застави у розмірі 1001132 грн., - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: