Справа № 484/3152/22
Провадження: № 1-кп/484/373/22р
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000251 по обвинуваченню:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не є особою з інвалідністю, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_7

потерпілого - ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 24 серпня 2022 року, близько 16 год. 53 хв., ОСОБА_4 перебував на прилеглій території магазину під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де, на ґрунті особистих неприязних відносин, між ним та ОСОБА_10 виник конфлікт.

В ході конфлікту ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання відповідних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, заздалегідь маючи при собі розкладний ніж фірми «Grand Way» марки «7011 ВС» господарсько-побутового призначення, лезо якого помістив між пальців правого кулака, наблизився впритул до ОСОБА_10 , та з застосуванням фізичної сили наніс два удари ножем в область лівої частини грудної клітини та лівої руки останнього, в подальшому між останніми виникла боротьба, в ході якої вони разом впали на землю.

ОСОБА_11 , продовжуючи свої дії об`єднанні єдиним протиправним умислом, користуючись тим, що в ході сумісної боротьби опинився в положенні стоячи над потерпілим ОСОБА_8 та тим, що останній лежить на спині обличчям до нього, наніс ще два удари ножем, що тримав між пальців кулака, в область лівої руки та грудної клітини останнього.

Внаслідок вище вказаних дій потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження від леза ножа у вигляді чотирьох колото-різаних ран лівої верхньої кінцівки з ушкодженням розгинача 5-го (п`ятого) пальця, грудної клітини, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Нанесені ОСОБА_4 тілесні ушкодження ОСОБА_10 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із тими наслідками, що настали.

Потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 30 000.00 грн.

Зізнаючись у вчиненому, обвинувачений пояснив, що дійсно 24 серпня 2022 року, близько 16 год. 53 хв., він, перебуваючи за адресою: вул. Одеська, буд. 76-А в м. Первомайськ Миколаївської області, в ході раптово виниклого конфлікту, за допомогою ножа, спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження. У вчиненому розкаявся.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_10 , в частині стягнення з нього моральної шкоди в сумі 30 000грн. визнав частково, вказуючи, що розмір моральної шкоди є завищеним, а тому просив її зменшити до 5000грн..

Потерпілий, ОСОБА_10 в судовому засіданні цивільний позов підтримав в повному обсязі, підтвердив вищевказані обставини та просив призначити обвинуваченому суворе покарання.

Судом, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Фактичні обставини кримінального правопорушення свідчать про те, що 24 серпня 2022 року, близько 16 год. 53 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на прилеглій території магазину «Апельсин», який розташований за адресою: вул. Одеська, буд. 76-А в м. Первомайськ Миколаївської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, заздалегідь маючи при собі розкладний ніж фірми «Grand Way» марки «7011 ВС» господарського-побутового призначення, лезо якого помістив між пальців правого кулаку, наніс ОСОБА_10 два удари ножем в область лівої частини грудної клітини та лівої руки останнього. Після чого, вони разом впали на землю, де ОСОБА_11 , під час, сумісної боротьби, опинився в положенні стоячи над потерпілим ОСОБА_8 та наніс ще два удари ножем, який тримав між пальців кулака, в область лівої руки та грудної клітини останнього, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді чотирьох колото-різаних ран лівої верхньої кінцівки з ушкодженням розгинача 5-го (п`ятого) пальця, грудної клітини, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що нанесення ОСОБА_4 ударів ножем в область лівої частини грудної клітини та лівої руки ОСОБА_10 перебуває в прямому причинному зв`язку з отриманими потерпілим вказаними легкими тілесними ушкодженнями, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, за встановлених фактичних обставин,суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до положень ст. 65 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, як особа за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини та щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, враховуючи вищевикладене, те, що обвинувачений не є особою з інвалідністю, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до норми ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно вимог ст. 23 ЦК України, кожен має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог статей 58,59,60 ЦПК України обставини, які законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть вважатись встановленими у цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При цьому обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно п.3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, при цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно правового висновку, викладеного в рішенні Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 р. у справі № 686/23731/15-ц, визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення в необхідному чи повному обсязі.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому школу та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вище викладене, спосіб нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, суд визнає доведеною наявність моральної шкоди, спричиненої потерпілому ОСОБА_10 незаконними діями обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки він зазнав душевних страждань та сильного фізичного болю у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, змінився звичайний уклад його життя.

Однак, з огляду на наведене, суд вважає, що розмір моральної шкоди спричиненої діями обвинуваченого ОСОБА_4 , визначений потерпілим в розмірі 30 000грн., є завищеними, оскільки не підтверджений належними доказами, отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню на суму 15 000 грн., що відповідає принципу розумності і справедливості.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи зброї в розмірі 1 132,68грн.

Речові докази змиви речовини бурого кольору, яка схожа на кров, що упаковано в сейф пакет з відповідним написом «Пакет №4» та складний ніж фірми «Grand Way» моделі «7011 ВС», господарсько побутового призначення, поміщені до кімнати зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області, суд вважає за необхідне знищити.

Керуючись ст. ст. 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 завдану моральну шкоду в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи зброї в розмірі 1 132 (одна тисяча что тридцять дві)грн. 68коп.

Речові докази змиви речовини бурого кольору, яка схожа на кров, що упаковано в сейф пакет з відповідним написом «Пакет №4» та складний ніж фірми «Grand Way» моделі «7011 ВС», господарсько побутового призначення, поміщені до кімнати зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1