справа № 208/5841/22
№ провадження 1-кп/208/490/22
УХВАЛА
Іменем України
12 грудня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000283 від 06.09.2022 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Безмеін Ашхабадської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, працюючого на посаді командира відділення водія відомчої пожежної охорони ДУ «Кам`янська виправна колонія (№ 34)», спеціальне звання «сержант внутрішньої служби», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:
В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Під час судового засідання потерпілою ОСОБА_5 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 125 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на її відмову від обвинувачення у формі приватного обвинувачення, з обвинуваченим вона примирилась та її клопотання є добровільним.

Учасники кримінального провадження не заперечували проти клопотання потерпілої ОСОБА_5 .

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акта, суд приходить до наступного висновку.

Згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000283 від 06.09.2022 року, наказом начальника ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» № 131/ОС-20 від 15.07.2020 сержанта внутрішньої служби ОСОБА_4 призначено на посаду командира відділення водія відомчої пожежної охорони.

Відповідно до ст. 11 Кримінально-виконавчого кодексу України, органами виконання покарань є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, його територіальні органи управління, уповноважені органи з питань пробації.

Установами виконання покарань є: арештні доми, кримінально-виконавчі установи, спеціальні виховні установи (далі - виховні колонії), слідчі ізолятори у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України ОСОБА_4 як працівник органу державної влади зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Отже, зважаючи на обсяг своїх владних повноважень, визначених Конституцією України, Кримінально-виконавчим кодексом, законами України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» і «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення був працівником правоохоронного органу.

28.08.2022 р., близько 22 години 10 хв., знаходячись у альтанці, на подвір`ї домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_5 один удар закритою долонею своєї правої руки в область її правої брови, внаслідок чого остання впала правим боком на бетонне покриття альтанки, після чого ОСОБА_4 наніс ще один удар закритою долонею своєї правої руки в область живота ОСОБА_5 .

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден на голові, синців на правій верхній та правій нижній кінцівках, садна на правій гомілці, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисного легкого тілесного ушкодження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо, зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

Згідно ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 26 КПК України , сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи викладене, думку учасників кримінального провадження та засаду диспозитивності кримінального провадження, керуючись ст. 26, 284, 477 КПК України, суд
постановив:
Клопотання потерпілої ОСОБА_5 задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000283 від 06.09.2022 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_5 від обвинувачення у формі приватного обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1