Справа № 525/967/22
Провадження № 1-кп/525/33/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2023 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10.11.2022 за №0000928 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мостовівщина, Великобагачанського району, Полтавської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

У середині квітня 2022 року (точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи на галявині за домогосподарством ОСОБА_4 у АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 07 листопада 2022 №757/2022 строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, шляхом витягування із землі трьох металевих стрижнів, до кожного із яких кріпилися металеві ланцюги (загалом три металеві стрижні та три металеві цепи), здійснив їх крадіжку, вартість яких відповідно до висновку експерта №3579/22 від 05.12.2022 становить 888 гривень та власником яких є ОСОБА_4 .

У подальшому, ОСОБА_5 викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 888 грн. 00 коп.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

05 січня 2023 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю захисника адвоката ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості.

На день підписання угоди потерпіла ОСОБА_4 надала прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Згідно з угодою ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення у судовому засіданні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком визначеним судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК Україниугода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, наслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор вважав, що угода відповідає вимогам Закону та просив затвердити її.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та погоджується на призначення узгодженого покарання згідно умов угоди про визнання винуватості між ним та прокурором від 05 січня 2023 року, суть покарання йому зрозуміла, наслідки затвердження угоди йому роз`яснені та зрозумілі.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 , у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та його підзахисним ОСОБА_5 , підтвердив добровільність укладення угоди.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зазначала, що дійсно надавала прокурору згоду на укладення у кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості, збитки завдані кримінальним правопорушенням їй відшкодовані у повному обсязі, претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 вона не має, погодилась з покаранням визначеним угодою про визнання винуватості та вважала за можливе призначити покарання з установленням іспитового строку.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 та ч. 4 ст. 394 КПК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, зокрема вимогам ст.ст. 470, 472 КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд приходить до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, повністю відшкодував завдані збитки.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України є щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Відповідно до положень ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Сторони угоди узгодили, з урахуванням думки потерпілої сторони, можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від реального відбування покарання з застосуванням положень ст. 75 КК України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили судом не встановлено, відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Суд вирішує питання про речові докази у кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Угоду від 05 січня 2023 року по кримінальному провадженню №0000928 від 10.11.2022 про визнання винуватості, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Речові докази по справі: три металеві стрижні, три металеві ланцюги (цепи), передані для зберігання потерпілій ОСОБА_4 - вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1