15.03.2023 Справа № 696/342/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка кримінальне провадження № 0000148 від 15 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янки Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою,розлученого, працюючого дорожнім працівником в ТОВ «Ростдорстрой», має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не є учасником бойових дій, депутатом, ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС чи інвалідом, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11 березня 2021 року, близько 19 год. 30 хв., перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання у будинку АДРЕСА_2 , на побутовому ґрунті під час сварки зі своєю дружиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у ході якої штовхнув її на диван, та діючи умисно, наніс декілька ударів кулаком правої руки в праве плече та праву лопатку, заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді синців правого плеча і області проекції правої лопатки, які згідно висновку експерта № 05-6-01/097 від 18 березня 2021 року за ознакою короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинуваченийОСОБА_4 пояснив суду, що вину у вчиненні кримінального проступку він не визнає, вказує, що потерпіла говорить неправду та постійно міняє свої покази. Пояснює, що того дня ввечері він зайшов до будинку, потерпіла була на кухні, а малолітня донька ОСОБА_11 вчила уроки. Відносини з дружиною були вже натягнуті, вони майже не розмовляли. Потерпіла почала словесно ображати обвинуваченого, але він довгий час не реагував. Потім він підійшов і почав знімати дії дружини на телефон, адже хотів все це зупинити, але потерпіла підбігла і почала забирати телефон. Вказує, що він підняв телефон догори, щоб вона не могла його дістати, але вони не втримали рівновагу і впали на ліжко. Потерпіла вихопила телефон, він впав і розбився, а потім почала кричати, що обвинувачений її бив, але згодом вона заспокоїлась. Наступного дня він пішов на роботу, звідки повернувся через три дні, до цієї теми вони не поверталися. Але через три дні на роботу до нього приїхала поліція, а на четвертий день потерпіла написала на нього заяву та поїхала знімати побої. Зазначає, що ліжко, на яке вони впали, є саморобним і можливо від цього могли бути синяки. Стверджує, що донька обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_11 нічого не казала про те, що батько бив матір. Вказує, що все це накручено і надумано та було зроблено для того, щоб позбавити його батьківських прав, а дружина та донька його оговорили.

Разом з тим винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду дослідженими належними та допустимими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_10 показала, що 11 березня 2021 року вони проживали разом з обвинуваченим та дітьми. Того дня обвинуваченого не було вдома до вечора, прийшовши, він почав скандалити, почалася сварка. Потерпіла саме займалася хатньою роботою, тоді в будинку були троє їхніх неповнолітніх дітей, ОСОБА_11 саме робила уроки. З Нового року обвинувачений завжди її записував, фотографував, казав, що завантажить це все в ютуб. Того разу, коли він знову знімав, вона махнула рукою, в нього впав телефон, він налетів на неї, вона опинилась на дивані, а він бив її по правій стороні. Вказує, що чула як дитина просила, щоб ОСОБА_4 не бив її, тому обвинувачений через деякий час перестав це робити. Пізніше вона вирішила звернутися до поліції, 15 числа написала заяву. Вказує, що побої були систематичними, діти завжди були свідками. Того разу було більше п`яти ударів, удари були кулаком в передпліччя і лопатку.

Малолітня свідок ОСОБА_8 , яка була допитана в присутності педагога та психолога, в суді показала, що була свідком сварки своїх батьків - ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , вказує, що потерпіла почала знімати на телефон обвинуваченого, йому це не сподобалося і він вдарив її в плече декілька разів, наносив удари лівою рукою в праве плече, внаслідок чого вона впала на ліжко.

Свідок ОСОБА_12 показала суду, що вона являється працівником поліції і була присутня на допиті малолітньої ОСОБА_8 18 березня 2021 року разом з ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Мама заспокоїла дитину, допит був в присутності бабусі. Дитина пояснювала, що відбулася сварка між батьками, тато штовхнув маму і вона впала на ліжко, не пам`ятає чи говорила щось дитина про удари, казала, що тато вибив телефон. Вказує, що дитина під впливом чи тиском не перебувала.

Свідок ОСОБА_14 показала суду, що працює в службі у справах дітей та була залучена до допиту малолітньої ОСОБА_11 , який відбувався в березні. Батьки поскандалили на її очах, дитина це бачила, сказала, що мама в руках тримала телефон і хотіла зняти батька, а він його забрав і відштовхнув її і вона впала. Не пам`ятає чи дитина казала щось про удари.

Свідок ОСОБА_13 показав суду, що він розслідував це кримінальне провадження і був присутнім на допиті малолітньої ОСОБА_8 . Вона повідомила, що робила уроки в кімнаті, обвинувачений почав знімати на телефон потерпілу, вона вибила телефон, він її кинув на ліжко і наніс пару ударів. Всі з текстом протоколу погодились і підписали його. Вказує, що медичне обстеження потерпіла проходила. Потерпіла говорила при допиті, що об ніякі сторонні предмети вона не вдарялася. Під час слідчого експерименту потерпіла показувала, як їй нанесені були тілесні ушкодження. Підозра ґрунтується на висновку експерта. Допит проводив на початку чи кінці 2021 року. Причина сварки: збирались розлучуватись з обвинуваченим і виникло питання з ким залишаться діти чи хто буде їх лікувати. Дитина не могла сказати, що були нанесені удари руками. Свідок не вважав за доцільне призначення психіатричної експертизи. Вказує, що реакція дитини на нанесення ударів спочатку була замкнена, а потім він її розговорив, сівши біля неї на дивані. Відео- або аудіофіксація при допиті не проводилась.

ОСОБА_15 показав суду, що він являється судово-медичним експертом та проводив експертизи у цій справі. Вказує, що при огляді він побачив синці в потерпілої і заніс ці дані до висновку. Від удару тупого предмета були завдані тілесні ушкодження. Експертиза проводилася суто по механізму.

Показання потерпілої та свідків щодо спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 фактично узгоджуються між собою та з письмовими доказами і відповідають висновкам судово-медичних експертиз.

Так, відповідно до висновку експерта № 05-6-01/097 від 18 березня 2021 року, згідно з даними судово-мeдичного огляду та додаткових даних (медичний документ), у ОСОБА_16 мало мiсцe наступнe: синці правого плеча i області проекції правої лопатки. Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета, могли бути спричинені за механізмом, який потерпіла повідомила в обставинах під час огляду, за давністю спричинення можуть відповідати часу події і за ознаками відсутності короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких (т. 1, а.с. 180).

Відповідно до висновку експерта № 05-6-01/108 від 26 березня 2021 року, враховуючи кількість тілесних ушкоджень, які малися у ОСОБА_10 , та їх взаємне анатомічне розташування, можна стверджувати, що вони утворилися внаслідок не менше ніж трьохразової дії твердого тупого предмета. Тілесні ушкодження, які виявлені у ОСОБА_10 , не несуть в собі достовірних морфологічних ознак, за якими можна судити про положення її тіла під час їх спричинення. Враховуючи кількість тілесних ушкоджень, які малися у ОСОБА_10 , та їх взаємне анатомічне розташування, можна стверджувати, що вони могли утворитися за механізмом падіння з положення стоячи або близького до нього (т. 1, а.с. 186).

Відповідно до висновку експерта № 05-6-01-109 від 26 березня 2021 року тілесні ушкодження, які малися у ОСОБА_10 , могли бути спричинені за механізмом утворення, який вона вказала під час її допиту, дані якого вказані у постанові, та під час проведення за її участі слідчого експерименту від 18 березня 2021 року (т. 1, а.с. 187).

В ході слідчого експерименту 18 березня 2021 року за участю потерпілої ОСОБА_10 відтворено обстановку та обставини події, яка відбулася 11 березня 2021 року, а саме сам механізм нанесення тілесних ушкоджень. Потерпіла ОСОБА_10 дала добровільну згоду та розташувала статиста в такому положенні, в якому знаходилася вона в момент поштовху, а сама зайняла таку позицію по відношенню до статиста, в якій знаходився її чоловік. Після того потерпіла розташувала статиста на дивані в напівоберта на правому боці, а сама зімітувала нанесення ударів кулаком правої руки в область правого плеча та лопатки статиста, при цьому імітація ударів була під кутом зверху та низу. Також потерпіла зазначила, що ударів було близько п`яти. Вказане стверджується протоколом та фототаблицею до нього (т. 1, а.с. 181-185).

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення стверджується також іншими письмовими доказами та процесуальними документи, що вказують на законність дій органу досудового розслідування, зокрема:

- рапортом інспектора-чергового СПД № 2 ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 від 15 березня 2021 року, відповідно до якого 15 березня 2021 року від ОСОБА_10 надійшло повідомлення про те, що 11 березня 2021 року у неї з чоловіком ОСОБА_4 відбулася сварка на побутовому ґрунті, в ході якої останній наніс їй значні тілесні ушкодження у вигляді синців на правій руці (т. 1, а.с. 178);

- протоколом усної заяви ОСОБА_10 від 15 березня 2021 року (протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію), згідно з яким 11 березня 2021 року, близько 19 год. 00 хв., в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 наніс своїй дружині ОСОБА_10 тілесні ушкодження (т. 1, а.с. 179).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в даній конкретній ситуації знаходить, що стороною обвинувачення доведена:

- подія кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення;

- винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Всі докази на підтвердження вказаних обставин оцінені судом, як кожен окремо, так і в їх сукупності.

Сукупність наявних доказів доводять цілком вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_10 легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, аналіз зазначених вище доказів дає підстави суду зробити висновок про винуватість ОСОБА_4 .

Отже, суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК, знаходить, що

дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального проступку щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, та вчинення кримінального проступку у присутності дитини.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, наявність обставин, які обтяжують покарання, те, що за місцем проживання та роботи ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, й приходить до висновку, що все вищенаведене істотно знижує ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на думку суду, таке покарання буде відповідати вимогам ст. 50 КК України та є достатнім для його виправлення.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема, два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності. У тому разі, коли підозрюваний, обвинувачений, підсудний заперечує проти застосування строків давності щодо нього, суд постановляє вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

З санкції ч. 1 ст. 125 КК України вбачається, що таке кримінальне правопорушення віднесено законодавцем до переліку проступків.

Таким чином, станом на дату ухвалення вироку суду дворічний термін для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 закінчився. Однак відповідного клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у зв`язку з цим від сторони захисту не надходило.

За таких обставин суд повинен призначити покарання ОСОБА_4 та звільнити від нього на підставі ст. 49, ч. 5 ст.74 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі за проведення експертиз відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався та підстав для його обрання немає.

Керуючись ст.ст. 49, 74 КК України, ст.ст. 368, 370-371, 373-374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_4 звільнити від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1