Справа № 461/5427/22
Провадження № 1-кс/461/5118/22
про накладення арешту на майно
15.11.2022 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , представників ДП «Дослідне господарство «Львівське» ІС НААН та директора ДП «Дослідне господарство «Львівське» ІС НААН ОСОБА_4 - адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, вчинених у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-
старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку складського приміщення з інвентарним номером 23, за адресою, с.Неслухів, вул.Наукова 2Д, на території Державного підприємства «Дослідне господарство «Львівське» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України, а саме: відеореєстратор (сервер) білого кольору марки «HIKVISION», моделі DS-7108HQHI-K1,№144682364, який поміщено у паперовий конверт, опечатано паперовими бірками із відбитками мастичної печатки для пакетів, та скріплено підписами учасників обшуку.
Зокрема встановлено, що за результатами проведення комплексу заходів УСБУ у Львівській області, отримано інформацію про те, що службові особи ДП «Дослідне господарство «Львівське» ІС НААН з метою особистого збагачення, переслідуючи корисливі мотиви, за попередньою змовою з службовими особами комерційних структур, які надають послуги посіву, обробки та збору врожаю, організували механізм привласнення державного майна (врожаю), шляхом внесення недостовірних відомостей щодо зменшення обсягів посівних площ, обробки та штучного зниження об`ємів зібраного врожаю, а також під час розрахунку за надані послуги із обробки земель.
Відповідно до інформації Управління СБУ у Львівській області, а також матеріалів кримінального провадження, встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення причетні директор ДП «Дослідне господарство «Львівське» ІС НААН ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бухгалтер вказаного підприємства ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ФОП ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Так, директор ДП «Дослідне господарство «Львівське» ІС НААН ОСОБА_4 залучив до своєї протиправної діяльності бухгалтера підприємства ОСОБА_8 , а також ФОП ОСОБА_9 . За вказівкою ОСОБА_4 бухгалтер ДП «Дослідне господарство «Львівське» ІС НААН ОСОБА_8 отримані від реалізації сільськогосподарської продукції фізичним особам, зокрема ОСОБА_10 , готівкові кошти зараховує на розрахунковий рахунок ДП «Дослідне господарство «Львівське» ІС НААН (№ НОМЕР_1 ). В подальшому за вказівкою ОСОБА_4 ці кошти ОСОБА_8 перераховує на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_9 ( НОМЕР_2 ) відповідно до фіктивно укладених договорів за нібито надані послуги зі збору врожаю, обробки земель, тощо, які фактично виконуються місцевими фермерами за готівкові кошти, а не ФОП ОСОБА_9 .
Після цього, директор ДП «Дослідне господарство «Львівське» ІС НААН ОСОБА_4 маючи у постійному розпорядженні банківську картку АТ КБ «Приват Банк» за рахунком № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ФОП ОСОБА_9 та безперешкодний доступ до коштів, які перебувають на ньому, особисто переводить в готівку незаконно одержані за вищевказаних обставин кошти, шляхом зняття їх з вказаної картки у банкоматах. Отримані кошти ОСОБА_4 використовує для власних потреб та на власний розсуд.
Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно інформація про власника будівлі та приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , відсутня.
Враховуючи те, що органу досудового розслідування не було відомо у якому із складських приміщень Державного підприємства «Дослідне господарство «Львівське» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України, знаходитимуться речі, предмети, та документи щодо реалізації сільськогосподарської продукції протягом 2022 року, в тому числі необлікованої продукції (журнали, відомості, наряди на роботи, тощо); документи щодо збору сільськогосподарської продукції (врожаю) за 2022 рік та подальше її зберігання; комп`ютерна техніка або інша техніка, що підтверджувала здійснення злочинної діяльності, це унеможливлювало своєчасне звернення органу досудового розслідування до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.
Тому, зважаючи на неможливість з об`єктивних причин отримання ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку до моменту проведення розрахунків та отримання коштів ОСОБА_4 , враховуючи невідкладну необхідність врятування майна у зв`язку з реальною загрозою його знищення чи переховування як доказу вчинення злочину, а саме відеореєстратора, на якому наявна зафіксована інформація (відеозаписи), щодо фактичної реалізації сільськогосподарської продукції, в тому числі необлікованої, зберігає інформацію у вигляді відеозаписів про умови та обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, тому на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України органом досудового розслідування 08.11.2022 о 10.56 год., розпочато та проведено обшук до постановлення ухвали слідчого судді складського приміщення з інвентарним номером 23, за адресою, АДРЕСА_2 , на території Державного підприємства «Дослідне господарство «Львівське» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України.
У ході проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено відеореєстартор (сервер) білого кольору марки «HIKVISION», моделі DS-7108HQHI-K1,№144682364, який поміщено у паперовий конверт, опечатано паперовими бірками із відбитками мастичної печатки для пакетів, та скріплено підписами учасників обшуку.
Беручи до уваги вищевикладене, вилучений відеореєстратор має доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки відеозаписи, які на ньому збереглися можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також містять інформацію про умови, обставини його вчинення та причетних осіб, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а тому є необхідним долучення даного накопичувача інформації (відеореєстратора), до матеріалів кримінального провадження з метою використання його у доказуванні, отримання постійного безперешкодного доступу до нього, недопущення його відчуження, зміни або знищення.
В судовому засідання слідчий клопотання підтримав внесене клопотання з підстав, викладених у такому, просив задовольнити клопотання та накласти арешт на зазначений у клопотанні відеореєстратор, оскільки такий в сукупності з іншими доказами має важливе значення для доказування у даному кримінальному провадженні. Пояснив, що доказом є інформація, тобто відеозаписи, які містяться на вказаному відеореєстраторі, однак копіювання вказаної інформації з технічних причин було неможливим в ході проведення обшуку, оскільки для цього необхідні відповідні спеціалісти. На даний час відеозаписи, які містяться на вказаному реєстраторі ще не є вилученими (скопійованими), над цим працюють спеціалісти. А відтак, з метою забезпечення збереження речових доказів, згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України, просить накласти на нього арешт.
Представники власника майна адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо накладення арешту на майно заперечили, вважають проведений обшук незаконним, оскільки не було підстав для проведення невідкладного обшуку, а такий було проведено без ухвали слідчого судді, а відтак відсутні підстави для накладення арешту на майно. Крім цього, відеореєстратор необхідний державному підприємству для попередження крадіжок майна.
Заслухавши думку слідчого та представників власника майна, дослідивши матеріали клопотання, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Пунктом 1 ч. 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно із ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Так, відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
За приписами ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України органом досудового розслідування 08.11.2022 о 10.56 год., розпочато та проведено обшук до постановлення ухвали слідчого судді складського приміщення з інвентарним номером 23, за адресою, с.Неслухів, вул.Наукова 2Д, на території Державного підприємства «Дослідне господарство «Львівське» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України. У ході проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено відеореєстартор (сервер) білого кольору марки «HIKVISION», моделі DS-7108HQHI-K1,№144682364, який поміщено у паперовий конверт, опечатано паперовими бірками із відбитками мастичної печатки для пакетів, та скріплено підписами учасників обшуку.
Вилучений відеореєстратор (сервер) білого кольору марки «HIKVISION», моделі DS-7108HQHI-K1, №144682364 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, що підтверджується постановою слідчого від 08.11.2022.
Ухвалою слідчого судді від 09.11.2022 визнано законним проведення невідкладного обшуку, який проведений 08.11.2022, у відповідності до ч.3 ст.233 КПК України складського приміщення з інвентарним номером 23, за адресою, с.Неслухів, вул.Наукова 2Д, на території Державного підприємства «Дослідне господарство «Львівське» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України.
Так, в поданому клопотанні про накладення арешту на майно, як на правову підставу арешту майна слідчий покликається на те, що такий має бути накладений з метою забезпечення збереження речових доказів, тобто п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а не застосування такого виду забезпечення кримінального провадження призведе до його використання, відчуження, тобто ч.ч.1, 11 ст.170 КПК України.
Крім цього, в ході судового розгляду слідчий пояснив, що в ході проведення обшуку з технічних причин не видавалось за можливе здійснити копіювання інформації (відеозаписів), які містить даний відеореєстратор. На даний час органом досудового розслідування здійснюється копіювання необхідних відеозаписів із залученням спеціалістів, а тому просить накласти на нього арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий суддя вважає, що слідчим та матеріалами клопотання доведено, що вищезазначений відеореєстратор (сервер), вилучений в ході проведення обшуку, зокрема інформація (відеозаписи), які на ньому містяться та на даний час здійснюється копіювання яких із залученням спеціалістів, відповідає критеріям, наведеним у ст.98 КПК України, може бути використаний як доказ вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а тому з метою його збереження, підлягає арешту.
Даний захід забезпечення кримінального провадження є співмірним та пропорційним переслідуваній меті, втручання у власність буде виправданим за вказаних умов, таким, що здійснено в порядку передбаченому законом, а відтак не буде свавільним.
Керуючись ст.ст.2, 7, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, вчинених у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку складського приміщення з інвентарним номером 23, за адресою, АДРЕСА_2 , на території Державного підприємства «Дослідне господарство «Львівське» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України, а саме: відеореєстратор (сервер) білого кольору марки «HIKVISION», моделі DS-7108HQHI-K1, №144682364, який поміщено у паперовий конверт, опечатано паперовими бірками із відбитками мастичної печатки для пакетів, та скріплено підписами учасників обшуку.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала може бути скасованою в порядку, що передбачений ст.174 КПК України.
Повний текст ухвали суду складено 15.11.2022

Слідчий суддя ОСОБА_1