Справа № 509/4690/22
УХВАЛА
08 листопада 2022 року смт. Овідіополь
Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду клопотання дізнавача СД ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 05.11.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
07.11.2022 року до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області надійшло клопотання дізнавача СД ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 05.11.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що 04.11.2022 року надійшло повідомлення на спец лінію "102" від співробітника СКП ОСОБА_5 , про те, що за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при поверхневому огляді було виявлено речовину рослинного походження зі специфічним запахом. ЄО №6667

В ході проведення огляду гр. ОСОБА_7 добровільно видав паперовий згорток білого кольору в середині якого наявна речовина сіро-зеленого кольору, у сухому та подрібненому стані який було вилучено та упаковано до спец пакету WAR 0042721.

Вищевказане є предметом вчинення злочину, а тому має значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Тому, з метою доведення факту причетності винних та обставин вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, з метою забезпечення схоронності доказу, що був виявлений в ході проведення поверхневої перевірки, виникла нагальна необхідність в накладенні арешту на майно, яке було вилучено при огляді місця події у гр. ОСОБА_6 .

В судове засідання дізнавач та прокурор не з`явилися, дізнавач ОСОБА_8 на адресу суду надала заяву, відповідно до якої просила проводити розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала в повному обсязі.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань на адресу суду не надсилав.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 і 3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, або може бути конфісковане у підозрюваного та інше. Завданням арешту майна є збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Із копії протоколу огляду місця події від 04.11.2022 року вбачається, що гр. ОСОБА_6 добровільно видав: паперовий згорток білого кольору в середині якого наявна речовина сіро-зеленого кольору, у сухому та подрібненому стані який було вилучено та упаковано до спец пакету WAR 0042721.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження.

Якщо тимчасово вилучене майно не арештувати, то у особи, в якої воно було вилучене та якій підлягатиме поверненню, існуватиме реальна можливість на вчинення перелічених дій з вилученим майном з метою знищення речових доказів у кримінальному провадженні.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

В своєму клопотанні дізнавач СД відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 довів наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 173 КПК України та необхідність арешту.

Таким чином, дослідженні в судовому засіданні докази підтверджують той факт, що вилучене під час проведення огляду 04.11.2022 року у гр. ОСОБА_6 , а саме паперовий згорток білого кольору в середині якого наявна речовина сіро-зеленого кольору, у сухому та подрібненому стані який було вилучено та упаковано до спец пакету WAR 004272, має відношення до кримінального провадження № 0000191 від 05.11.2022, як речовий доказ, оскільки існують достатні підстави вважати, що зазначене тимчасово вилучене майно використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 173, 309, 372, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході проведення огляду 04.11.2022 року, предмети, а саме на:

речовину сіро-зеленого кольору, у сухому та подрібненому стані, яка знаходиться в паперовому згортку білого кольору, яку було вилучено та упаковано до спец пакету WAR 0042721.

Після проведення усіх необхідних слідчих дій речовий доказ направити до камери зберігання речових доказів ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору та власнику майна не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити володільцям майна про їх право звернутися з клопотанням до слідчого судді про скасування арешту майна у відповідності до вимог ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1