Справа №705/4383/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 від 24.06.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджан, азербайджанця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 22 червня 2019 року близько 12 год., знаходячись в приміщенні будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та під час спільного вживання алкогольних напоїв разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , які виразилися в тому, що ОСОБА_4 приревнував свою співмешканку ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_8 близько 5 ударів кулаками обох рук, в ділянку обличчя останнього, від вказаних ударів ОСОБА_8 впав спиною на диван, прикривши своє обличчя руками з метою захисту. Після чого ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел наніс потерпілому близько 3 ударів руками по обличчю та тулубу. В подальшому потерпілий ОСОБА_8 перевернувся на живіт з метою захисту та уникнення нанесення ударів ОСОБА_4 , який продовжуючи свій злочинний умисел направлений на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , за допомогою стільця, основа якого є металевою, а кришка для сидіння - дерев`яною, наніс потерпілому один удар в потиличну ділянку голови та один удар по спині, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: синця передньої поверхні правого плечового суглобу; зливного синця середньої третини правого плеча по передньо - бічній поверхні; синця нижньої третини правого плеча; трьох синців в нижній третині правого передпліччя по передньо - зовнішній поверхні; дуго видного синця лівого плечового суглобу; синця верхньої третини лівого плеча по бічній поверхні; синця середньої третини лівого плеча по передньо - внутрішній поверхні; синця задньо - бічної поверхні лівого ліктьового суглобу; синця в верхній третині лівого передпліччя по передньо - внутрішній поверхні; синця середньої третини лівого передпліччя по задньо - бічній поверхні; численних синюшно - багряних синців нижньої третини лівого передпліччя по задньо - зовнішніх поверхнях близько 12 шт., синця передньої поверхні грудної клітки справа в проекції 4-5 ребер по середньо - ключичній лінії; синця передньої поверхні грудної клітки зліва в проекції 2-3 ребер по середньо - ключичній лінії; видовженого косого синця передньо - бічної поверхні грудної клітки від 8-го ребра зліва по кологрудинній лінії в напрямку зліва - направо, знизу-догори до 2-го ребра по задньо-пахвинній лінії справа; овального синця в проекції тіла грудини; видовженого синця правого підребер`я по середньо - ключичній лінії; синця в верхній третині правого стегна по передній поверхні; синця в середній третині правого стегна по передньо - внутрішній поверхні; видовженого овального синця середньої третини правого стегна по передньо - зовнішній поверхні; двох синців передньої поверхні правого колінного суглобу; синця в середній третині правої гомілки по передньо - внутрішній поверхні; видовженого синця середньої та верхньої третини правої гомілки по передній поверхні; синця тильної поверхні правої стопи; синця передньо - внутрішньої поверхні лівого стегна в середній третині; двох видовжених овальних синців в нижній та середній третині лівого стегна по бічній поверхні; синця передньо - внутрішньої поверхні лівої гомілки в верхній третині; тонких темно - червоних крововиливів під парієнтальною плеврою в ділянці 4,5 ребра справа по передньо - пахвинній лінії, які у відповідності до висновку судово - медичної експертизи №05-7-02/221 від 05.09.2019 року, утворились від дії твердих тупих предметів цілком можливо за 12-16 годин до настання смерті ОСОБА_8 і відносяться при житті до категорії легких тілесних ушкоджень, а також: закритої черепно - мозкової травми без ушкодження кісток черепа з правосторонньою субдуральною гематомою ( накопиченням крові під твердими мозковими оболонками ), крововиливами під м`які мозкові оболонки з травматичним набряком, здавленням та забоєм - розмічення головного мозку, які згідно висновку вищевказаної судово - медичної експертизи утворились від дії твердих тупих предметів цілком можливо за 12-16 годин до настання смерті ОСОБА_8 і відносяться при житті до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя внаслідок чого 23.06.2019 року настала смерть ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення не визнав та показав, що в кінці червня 2019 року ОСОБА_9 сказав прийти до нього на свіжину. Він взяв пляшку горілки і вони з ОСОБА_7 прийшли до ОСОБА_9 , який проживав в с. Кочержинці. Там уже був ОСОБА_8 , якого він до цього не знав, бачив лише в магазині. Розпили дві пляшки горілки, ОСОБА_4 був випивший, але не п`яний, вжив десь пів пляшки горілки. ОСОБА_8 поклав руку на ноги ОСОБА_7 , ОСОБА_4 його руку відкинув і ОСОБА_8 вдарив його в брову. Між ними виник конфлікт, в ході якого вони нанесли один одному по 3-4 удари по лицю, поштовхалися. ОСОБА_4 упав, а на нього впав ОСОБА_8 . Впали на коліна і встали. Суперечка була 2-3 хв. і ОСОБА_9 їх зупинив. Стільця ні в ОСОБА_4 ні в ОСОБА_8 в руках не було і нічим крім рук удари не наносилися. Випили мирову і розійшлися.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_9 запросив до себе посидіти. Вона з ОСОБА_4 прийшли до ОСОБА_9 додому, там був ОСОБА_8 , випили. Вона та ОСОБА_4 сиділи на матеньких табуретках, ОСОБА_8 синів напроти неї, а ОСОБА_9 напроти ОСОБА_4 , тобто на дивані. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник конфлікт. ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_4 і з брови потекла кров. ОСОБА_4 тоді також ударив ОСОБА_8 кілька раз і ОСОБА_9 їх розвів. Табуреткою ніхто нікого не бив. Випили 1л горілки на чотирьох протягом 3-х год. Всі були веселі, але не п`яні, ніхто не падав, спілкувалися. На підлозі був застелений коврик, а як до кухні йти коврові доріжки. В неділю їй зателефонували і сказали, що ОСОБА_8 помер. Коли слідчі приїхали, вони поїхали до ОСОБА_8 , коврик був на дворі мокрий, виправний.

Експерт ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що він працює судово - медичним експертом. В даному кримінальному провадженні ним проводилася судово- медична експертиза потерпілого ОСОБА_8 .Причиною смерті ОСОБА_8 стала закрита черепно-мозкова травма без ушкодження кісток черепа з правосторонньою субдуральною гематомою (накопиченням крові під твердими мозковими оболонками), крововиливами під м`які мозкові оболонки з травматичним набряком, здавленням та забоєм - розмічення головного мозку. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії твердих тупих предметів цілком можливо за 12-16 год. до настання смерті ОСОБА_8 і відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Вказана черепно-мозкова травма могла бути завдана від нанесення двох, трьох, чотирьох чи більшої кількості ударів кулаками в область голови, у тому числі і у область обличчя. Також така травма могла бути завдана іншим твердим тупим стороннім предметом без чітких ознак, включаючи в тому числі і металевою табуреткою. Однак, якщо табуретка з ребрами, то рана мала б бути зі специфічними ознаками ( рубана ). В даному випадку специфічних ознак не встановлено. Такі ушкодження могли утворитися від ударів в будь-яку частину голови. Після нанесених ударів потерпілий ОСОБА_8 міг бути у свідомості досить короткий час, приблизно годину-дві, тим паче, що він був за рахунок алкогольного сп`яніння в стані знеболювання. Потерпілий ОСОБА_8 після завданих ушкоджень міг жити 12-16 год. до настання смерті, однак враховуючи алкогольне знеболювання міг бути у свідомості і рухатися 1-2 години. При черепно - мозковій травмі має бути місце прикладення сили, від ляпасів руки таких травм не буде.

На підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину стороною обвинувачення зібрані письмові докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені судом.

Так стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_4 суду надано:

- протокол огляду місця події від 23.06.2019 з фото таблицею місця події, згідно якого в будинку, який розташований в АДРЕСА_3 виявлений труп ОСОБА_8 ( а.с. 153-157 т.1 );

- протокол огляду місця події від 24.06.2019 з фото таблицею, згідно якого об`єктом огляду являється підсобне приміщення, що розташоване в АДРЕСА_2 ( а.с.158-162 т.1 );

- протокол огляду трупа ОСОБА_8 від 24.06.2019 з фото таблицею (а.с.163-167 т.1);

- протокол обшуку від 24.06.2019, згідно якого у ОСОБА_4 вилучений одяг ( а.с.179-184 т.1 ) з СD-R диском відеозапису ( а.с.49 т.2 );

- протокол огляду місця події від 24.06.2019, згідно якого було проведено огляд домоволодіння в АДРЕСА_3 ( а.с.189-191 т.1);

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24.06.2019 ( а.с.240-241 т.1 );

- протокол затримання ОСОБА_4 від 25.06.2019 ( а.с.244-246 т.1 );

- висновок експерта № 05-7-02/221 від 05.09.2019, згідно якого причиною смерті ОСОБА_8 стала закрита черепно-мозкова травма без ушкодження кісток черепа з правосторонньою субдуральною гематомою (накопиченням крові під твердими мозковими оболонками), крововиливами під м`які мозкові оболонки з травматичним набряком, здавленням та забоєм - розмічення головного мозку. Дані тілесні ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів цілком можливо за 12-16 годин до настання смерті ОСОБА_8 і відносяться при житті до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. При внутрішньому дослідженні виявлено тонкі темно-червоні крововиливи під парієтальною плеврою в ділянці 4,5 ребра справа по передньо-пахвинній лінії. Дані тілесні ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів цілком можливо за 12-16 год. до настання смерті ОСОБА_8 і відносяться при житті до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того виявлено тілесні ушкодження, які при житті відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені у ОСОБА_8 при зовнішньому дослідженні ушкодження три синці в нижній третині правого передпліччя по передньо-зовнішній поверхні та численні синюшно-багряні синці нижньої третини лівого передпліччя по задньо-зовнішніх поверхнях близько 12 шт. можуть вказувати на можливу боротьбу чи самозахист. При судово-медичному дослідженні крові трупа ОСОБА_8 виявлено етанол в кількості 2,01г/дм3 ( проміле ), що на момент смерті у людини з середньою стійкістю до алкоголю могло відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеню ( а.с. 2-4 т.2 ).

- висновок експерта №05-1-08/123 від 13.08.2019, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи 0(І) з анти-А і анти В. Кров підозрюваного ОСОБА_4 відноситься до групи В(ІІІ) з анти-А, з супутнім антигеном Н. В слідах на частині матрацу знайдена кров людини і виявлений антиген Н. В слідах на дерев`яній дошці встановлена наявність крові, висловитись про видову належність якої неможливо із-за підпорогового вмісту білка в ній. В слідах на табуретці з дерев`яними ніжками встановлена наявність крові, висловитись про видову належність якої неможливо із-за підпорогового вмісту білка в ній. В слідах на табуретці з металевими ніжками встановлена наявність крові, висловитись про видову належність якої неможливо із-за підпорогового вмісту білка в ній. В об`єктах №4,6 кров не знайдена. В слідах на покривалі знайдена кров людини і виявлений антиген Н. В об`єкті №7 кров не знайдена. В слідах на підодіяльнику знайдена кров людини і виявлений антиген Н. В об`єктах №11,12 кров не знайдена. Антиген Н, виявлений в слідах крові людини на частині матрацу, на покривалі, на підодіяльнику, міг походити за рахунок крові особи ( осіб ) з групою крові О ( І) з анти-А і анти-В, але категорично стверджувати це неможливо, так як антиген Н міститься і в інших групах крові як супутній. Походження крові від потерпілого ОСОБА_8 не виключається. Даних за походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 немає ( а.с.16 т.2 );

- висновок експерта №05-1-08/122 від 07.08.2019 антиген В і Н, виявлені в слідах крові людини джинсових штанах, могли походити за рахунок крові особи( осіб ) з групою В(ІІІ) з анти-А, з супутнім антигеном Н або за рахунок змішування крові осіб групами крові В(ІІІ) з анти-А і О(І) з анти-А і анти -В. походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 не виключається. Домішка крові потерпілого ОСОБА_8 не виключається. Антиген Н , виявлений в слідах крові людини на сорочці, міг походити за рахунок крові особи ( осіб ) з групою крові О(І) з анти-А і анти-В. Походження крові від потерпілого ОСОБА_8 не виключається. Даних за походження крові від підозрюваного ОСОБА_4 немає. ( а.с.19-22 т.2 );

- відеозапис слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_6 , який показав, що 22.06.2022 до нього близько 10-11 годин ранку прийшли у гості ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_7 . Він дав їм кошти, щоб вони купили горілки, після чого вони в трьох почали випивати. Пізніше він знову дав подружжю кошти на горілку, вони купили випивку та знову сіли за стіл і до них прийшов ОСОБА_8 , який приєднався до них та почав розпивати з ними спиртні напої. Близько 7-8 год. вечора на грунті ревнощів між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виникла словесна сварка. Спочатку вони не билися. Потім ОСОБА_7 сказала, що ОСОБА_8 колись украв у неї 200 грн. та телефон. ОСОБА_4, який сидів біля ОСОБА_8 почав бити його. Спочатку дав йому долонею по обличчю, а потім він наніс близько 10 ударів по голові та тулубу. ОСОБА_8 спочатку сидів, а потім відштовхнув ОСОБА_4 та сам впав на диван і закрився руками. ОСОБА_8 хотів вирватися, перевернувся, а в цей час ОСОБА_4 взяв табурет та наніс ОСОБА_8 ззаду зверху один удар по голові, біля вуха та один удар по спині. Він почав відтягувати ОСОБА_4, а ОСОБА_8 заховався в іншу кімнату. Потім вони заспокоїлися та випили мирову. ОСОБА_8 дочекався коли ОСОБА_4 з жінкою підуть додому, потім пішов сам. Коли йшов по кімнаті, зачепився та головою впав ще на інше ліжко. На наступний ранок, в обід, до нього прийшов ОСОБА_8 , сказав, що йому погано та попросив води. Поки він пішов по воду, почув крик ОСОБА_8 , вбіг до хати, побачив, що ОСОБА_8 тримається за грудну клітку, йому стало погано, він впав на підлогу і вмер.

Аналізуючи безпосередньо досліджені судом докази в сукупності, за результатами судового розгляду, суд прийшов до висновку, що відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України, слід ухвалити виправдувальний вирок, оскільки не доведено, що саме ним вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.

Так, згідно вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судовий розгляд, як зазначено в статті 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Як було з`ясовано в ході судового розгляду, обвинувачений та потерпілий в ході конфлікту, нанесли один одному по декілька ударів по обличчю та поштовхали один одного, помирилися та обвинувачений пішов додому. Дані факти підтверджуються показами обвинуваченого та єдиним свідком ОСОБА_7 , яка була присутня під час конфлікту.

В обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_4 за допомогою стільця, основа якого є металевою, а кришка для сидіння - дерев`яною, наніс потерпілому один удар в потиличну ділянку голови та один удар по спині, що спричинило закриту черепно- мозкову травму без ушкодження кісток черепа з правосторонньою субдуральною гематомою ( накопичення крові під твердими мозковими оболонками ), крововиливи під м`які, які згідно висновку судово-медичної експертизи утворились від дії твердих тупих предметів і відносяться при житті до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, внаслідок чого 23.06.2019 настала смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Однак в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження обвинувачення в частині нанесення ОСОБА_4 ударів Бабію стільцем по голові, в наслідок чого утворились тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до смерті ОСОБА_8 . Навпаки обвинувачений та свідок ОСОБА_7 вказували на те, що ні обвинувачений ні потерпілий стільцем удари не наносилися.

Крім того, допитаний в судовому засіданні експерт вказав, що при нанесенні ударів табуреткою з ребрами, рана мала б бути зі специфічними ознаками ( рубана ). В даному випадку специфічних ознак не встановлено.

Крім того, згідно висновку експерта в слідах на табуретці з металевими ніжками встановлена наявність крові, висловитись про видову належність якої неможливо із-за підпорогового вмісту білка в ній в об`єктах №4,6 кров не знайдена.

Також, суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_9 , які надані ним на досудовому слідстві, оскільки вони розходяться з показами обвинуваченого та свідка ОСОБА_7 , яка допитана безпосередньо в судовому засіданні та не можуть бути реалістичними з погляду на висновок експерта. Оскільки ОСОБА_9 путається в показах, зазначаючи різні часові проміжки конфлікту від 19, 20, 21 год, та вказує на те, що ОСОБА_8 прийшов до нього додому наступного ранку в обід, а в подальшому зазначає, що близько 9 год. Однак ці покази мають великий сумнів, оскільки згідно висновку експерта ОСОБА_8 після нанесених йому тілесних ушкоджень міг бути у свідомості та рухатися 1-2 год.

Крім того свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказувала, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сиділи на дивані, а вона та ОСОБА_4 на табуретках, що суперечить показам ОСОБА_9 , який вказав, що ОСОБА_8 та ОСОБА_4 сиділи на дивані. Дані покази свідків на досудовому слідстві не були взяті до уваги, а в судовому засіданні суд позбавлений можливості це встановити, адже суд не може допитати свідка ОСОБА_9 , тому до його показів відноситься критично, адже вони є непослідовними та не збігаються з показами інших учасників процесу, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

З об`єктивної сторони тілесне ушкодження характеризується: 1/ дією або бездіяльністю у виді посягання на здоров`я іншої людини; 2/ наслідками у виді спричинення тілесних ушкоджень; 3/ причинним зв`язком між зазначеними діями та наслідками.

Ушкодження голови потерпілому ОСОБА_8 стільцем, які завдали тяжкі тілесні ушкодження з послідуючим настанням смерті, не перебувають у причинному зв`язку з діями обвинуваченого ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку про необхідність виправдання обвинуваченого за ч. 2 ст. 121КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частини другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Згідно з положеннями статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Дана презумпція невинуватості є одним із основних принципів сучасного кримінального провадження, що в Україні визнана відправною точкою правосуддя. Окрім того, це положення закріплено в пункті 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, в якій зазначено, що кожен обвинувачений в скоєнні кримінального злочину вважається невинним, до тих пір поки його винність не буде встановлена в законному порядку.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого їм діянні, суд керується стандартом доведення, тобто стандартом переконання, визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, зокрема тим, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Таким чином, провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримавшись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримавшись принципу диспозитивності, тобто діючи виключно у межах своїх повноважень та компетенції, вирішивши у вказаному кримінальному провадженні лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, зберігаючи при цьому об`єктивність і неупередженість та створивши при цьому необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання ними процесуальних обов`язків, суд дійшов висновку про необхідність відповідно до п. 2 ч. 1ст.373КПК України ухвалення у даному кримінальному провадженні виправдувального вироку у зв`язку із тим, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.121 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.6, 32, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 7, 8, 9, 17, 23, 41, 94, 214, 223, 246, 258, 260, 278, 284, 291, 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.121 КК України та виправдати згідно п.2 ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Речові докази, які передані в камеру зберігання речових доказів Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області: одяг потерпілого ОСОБА_8 , марлеві тампони зі змивами з рук трупа ОСОБА_8 , зрізи нігтів з піднігтьовим вмістом ОСОБА_8 , зрізи волосся з трупа, 2 стільця 9 табуретки ), виріз тканини з матрацу, покривало, підодіяльник, дерев`яну дошку - знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1