Провадження №1-кс/369/1864/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 26.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

25.10.2022 року до провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 26.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Клопотання обґрунтоване тим, що Сектором дізнання відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області за процесуального керівництва Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області здійснюється розслідування кримінального провадження № 0000012 від 26.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що до Києво-Святошинської окружної прокуратури надійшла інформація від ГУ СБ України в м. Києві та Київській області щодо здійснення самоправства на земельній ділянці в с. Святопетрівське Бучанського району із кадастровим номером :03:005:0030 із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а саме будівництва котеджного містечка «Сучасні люди» без отримання будь-яких дозвільних документів.
Відповідно до інформації Білогородського сільського голови встановлено, що Білогородською сільською радою не видавались містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва на вищевказаній земельній ділянці.
Крім того, згідно цієї ж інформації та листа ГУ Держгеокадастру в Київській області, цільове призначення земельної ділянки змінено не було.
Відповідно до листа Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ), будь яких дозвільних документів на забудову земельної ділянки в с. Святопетрівське Бучанського району із кадастровим номером :03:005:0030 не видавалося.
Як встановлено проведеним санкціонованим оглядом земельної ділянки із кадастровим номером :03:005:0030, станом на 29.09.2022 на ній вже побудовано капітальні двоповерхові багатосекційні будинки, на території знаходяться будівельники та техніка, які продовжують роботу. На паркані, яким огороджена ділянка наявний рекламний стенд із пропозицією купівлі таунхаузів.
Допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проводять роботи з будівництва багатоквартирних будинків на земельній ділянці підтвердили проведення будівельних робіт попри відсутність будь-яких дозвільних документів.
Таким чином, можна зробити висновок, що будівництво багатоквартирних житлових будинків на земельній ділянці із кадастровим номером :03:005:0030 є незаконним.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка із кадастровим номером :03:005:0030 належить ТОВ «ЛІК ОМ», .
На підставі наведеного, прокурор просив слідчого суддю накласти арешт на земельну ділянку площею 1, 5399 га, кадастровий номер :03:005:0030, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, заборонити відповідним державним органам та органам нотаріату вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням, зміною, реєстрацією (перереєстрацією), поділом (об`єднанням), заставою або іншого виду зміни власника земельної ділянки площею 1, 5399 га, кадастровий номер :03:005:0030, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4 та заборонити власникам земельної ділянки, а також будь-яким іншим фізичним особам, суб`єктам господарювання здійснювати будь-які дії пов`язані з відчуженням, зміною, реєстрацією (перереєстрацією), поділом (об`єднанням), заставою вказаної земельної ділянки, а також заборонити проводити підготовчі роботи та будівництво на вказаній земельній ділянці площею 1, 5399 га, кадастровий номер :03:005:0030, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4.
У судове засідання прокурор не з`явився, в клопотанні зазначив, що вимоги клопотання підтримує у повному обсязі та просив слідчого суддю клопотання задовольнити.
Відповідно до ч. 2. ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вирішуючи питання про арешт майна та враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння що підпадає під ознаки діяння передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, якщо арешт майна накладається у випадках передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням неправомірної вигоди яка отримана юридичною особою розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження наслідки арешту майна для підозрюваного обвинуваченого засудженого третіх осіб.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV, в редакції від 02.12.2012 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч . 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до вимог КПК України, судовою процедурою гарантується дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна з метою прийняття законного та обґрунтованого рішення, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, необхідно враховувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону прокурор, у клопотанні про арешт майна, не дотримався.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 98 КПК України визначено що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин ще встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети що були об`єктом кримінально протиправних дій гроші цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що нерухоме майно, а саме зазначений в клопотанні про арешт майна об`єкт нерухомості, а саме земельна ділянка площею 1, 5399 га, кадастровий номер :03:005:0030, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, зберегла на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій отримані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України з наданих матеріалів не вбачається.

Таким чином, прокурором не доведено, що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на земельну ділянку площею 1, 5399 га, кадастровий номер :03:005:0030, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, із забороною відчуження, розпорядження та користування, є необхідним, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 26.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1