Номер провадження: 11-сс/813/656/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 25.03.2023, у кримінальному провадженні №0001132, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2021,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, освіта вища, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого консультантом голови Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 32, ч. 1 ст. 366 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 25.03.2023 частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.04.2023 року.

Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_10 , обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 1000000 (один мільйон) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Одеській області.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 не взято до уваги ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що вказане призвело до визначення підозрюваному судом розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі, який не здатний забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, вказує, що в порушення ст. 182 КПК України слідчим суддею визначено розмір застави у національній грошовій одиниці гривні, в той час як закон вимагає визначити розмір застави виключно в прожиткових мінімумах для працездатних осіб.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.04.2023 в межах строку досудового розслідування, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі тисячі п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 4 026 000 (чотири мільйони двадцять шість тисяч) грн.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

У п. 219 рішення «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги про не врахування наявності ризиків, слід зазначити наступне.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Так ОСОБА_8 на даній стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочинів одне із яких є особливо тяжким, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю з конфіскацією майна, а тому будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує в разі визнання винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Апеляційний суд погоджується з тим, що перебуваючи на свободі ОСОБА_8 матиме змогу незаконно впливати на свідків, зокрема на свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , підозрюваного ОСОБА_13 з яким знайомий був тривалий час, а також знайомий з батьками останнього та інших учасників кримінального провадження, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, оскільки станом на теперішній час вони не допитані в судовому засіданні (п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України).

Крім того, КПК України встановлює наступну процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Таким чином, такий ризик як вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також апеляційний суд вважає, що існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки є підстави вважати, що ОСОБА_8 може вдатись до спроб знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вказують на його причетність до скоєння даного кримінального правопорушення. Крім того, ТОВ «МБП-18» здійснював будівництво ряду інших об`єктів соціальної інфраструктури, у період вчинення злочинів ОСОБА_8 . На теперішній час перевіряється його причетність до скоєння інших протиправних дій та збираються відповідні матеріали.

При цьому з матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, що свідчить про наявність у нього досить стійких соціальних зв`язків.

Проте обставини та характер вчинених підозрюваним інкримінованих йому злочинів не дають достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію на даному етапі.

Таким чином, стороною обвинувачення доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених у клопотанні ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора щодо визначення судом розміру застави підозрюваному в порушення вимог закону, який не здатний забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В контексті справи «Mangouras v. Spain» (рішення від 28.09.2010 р., заява №12050/04) зазначається, що заявник, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів щодо обрання підозрюваному розміру застави, який значно перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника та шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Отже, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

З матеріалів справи вбачається, що слідчий у поданому до суду першої інстанції клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків в розмірі 1500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 4 026 000 грн (чотири мільйони двадцять шість тисяч) гривень.

В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя навів положення закону, практику ЄСПЛ та обставини, які необхідно враховувати при визначені розміру застави та в подальшому пославшись на частину ч. 5 ст. 182 КПК України, визначив розмір застави у розмірі 1 000 000 гривень, без зазначення розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, які полягали у недотриманні вимог ч. 5 ст. 182 КПК України та визначення розміру застави не у певних розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вказують на допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та необхідність скасування ухвали.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо розгляду клопотання слідчого, апеляційний суд виходить з того, що з урахуванням ступеня тяжкості, ролі підозрюваного на час вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, а також зазначених вище ризиків та даних про особу підозрюваного, існують виключні обставин, які б вказували на необхідність обрання запобіжного заходу лише у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у більшому розмірі, ніж визначений положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України.

Вирішуючи питання, щодо розміру застави апеляційний суд враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан підозрюваного, обставини вчинення кримінальних правопорушень, які вчинено з корисливих мотивів, зловживаючи службовим становищем, шкоду завдану кримінальними правопорушеннями, встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України та приходить до висновку про можливість визначення застави у розмірі 1500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 4 026 000 (чотири мільйони двадцять шість тисяч) гривень.

На думку апеляційного суду, саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, який буде з одного боку утримувати підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши підозрюваному розмір застави у розмірі 1500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 7, 9, 24, 183, 184, 194, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргупрокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 25.03.2023, у кримінальному провадженні №0001132, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2021,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 32, ч. 1 ст. 366 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 погоджене прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 у кримінальному провадженні №0001132, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 32, ч. 1 ст. 366 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 18.04.2023 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 , обов`язків, передбачених КПК України у розмірі1500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 4 026 000 (чотири мільйони двадцять шість тисяч) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок: Отримувач: Одеський апеляційний суд, Код ЄДРПОУ отримувача: 42268321; р/р UA1086720; банк: ДКСУ в м. Київ; МФО 820172.

У разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_8 , з-під варти тапокласти на підозрюваного ОСОБА_8 строком до 18.04.2023 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками по даній справі;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 або заставодавцю наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України.

Строк дії ухвали становить до 18.04.2023 року.

Підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримати у залі Одеського апеляційного суду, взяти під варту і доставити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4