Справа №-613/1014/22 Провадження №-1-кп/613/65/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження №0000692 від 09.11.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, військовослужбовця ЗСУ, розвідника зенітної установки ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, освіта повна загально-середня, розлученого, військовослужбовця ЗСУ, командира протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи розвідником зенітної установки ВЧ НОМЕР_1 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою та командиром протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 12.07.2022, в обідній час доби, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у місці дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_5 , без мети подальшого вбивства ОСОБА_10 , з метою реалізації спільного умислу, направленого на незаконне викрадення останнього, умисно проти волі ОСОБА_11 , незаконно помістили останнього до багажного відділення автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , тим самим позбавили права ОСОБА_11 на вільне пересування, використовуючи при цьому психологічний тиск.

Після чого ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою особою та ОСОБА_5 продовжили незаконне утримання потерпілого ОСОБА_11 , тим самим позбавляючи його права на вільне пересування, використовуючи психологічний тиск у вигляді погроз заподіяння тілесних ушкоджень, повезли останнього до лісосмуги, на відстані близько 50 метрів від домоволодіння АДРЕСА_6 .

Під час руху автомобіля ОСОБА_6 , реалізуючи спільний умисел на протиправне таємне захоплення потерпілого та переміщення його з того місця, де він знаходився, будучи необізнаним щодо виникнення умислу у невстановленої особи на подальше вбивство потерпілого, на виконання вказівки невстановленої особи, зупинив автомобіль в лісосмузі, на відстані близько 50 метрів від домоволодіння АДРЕСА_6 .

Після чого, з метою залякати та подолати волю ОСОБА_11 та будь-які прояви останнього щодо його спротиву, ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою Особою та ОСОБА_5 вивели потерпілого з автомобіля, тим самим перемістили з місця дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_5 , та в подальшому утримували в лісосмузі, на відстані близько 50 метрів від домоволодіння АДРЕСА_6 без його згоди.

Після чого ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою Особою та ОСОБА_5 застосували до ОСОБА_11 психологічний тиск, позбавивши таким чином останнього волі, а саме фізичної свободи, особистої недоторканості, а також вільного вибору місця знаходження, можливості вільно пересуватися на власний розсуд, чим порушили основні права, свободи та загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина, у тому числі закріплені статтею 33 Конституції України, якою гарантується свобода пересування.

16 грудня 2022 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_6 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст.146 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі висунутого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 має понести за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України у виді 3 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

16 грудня 2022 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст.146 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі висунутого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 має понести за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України у виді 3 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даних угод про визнання винуватості, суд доходить до такого.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурором разом з угодами надані письмові заяви потерпілих про згоду на укладення угоди.

Присутні в судовому засіданні потерпіли підтвердили, що ними дійсно складені вказані письмові заяви.

Прокурор під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила угоди затвердити і призначити обвинуваченим узгоджене в них покарання.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та їх захисник адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просили затвердити угоди про визнання винуватості і призначити узгоджене в них покарання, при цьому обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті. Обвинувачений ОСОБА_6 також беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також їх представник не заперечували проти затвердження угод, укладених прокурором з кожним обвинуваченим.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконне викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб та вважає, що обставини вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшли своє підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконне викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб та вважає, що обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшли своє підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, потерпілі у провадженні відповідно до вимог ст.469 КПК України надали письмові згоди на укладення угод між прокурором і кожним з обвинувачених.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про його особу, обставини, що пом`якшують покарання у виді щирого каяття у вчиненні злочину та активного сприяння розкриттю злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 також повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, даних про його особу, обставини, що пом`якшують покарання у виді щирого каяття у вчиненні злочину та активного сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_12 , а також угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження.

Згідно з ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відсутні, речові докази відсутні, цивільні позови не заявлені, запобіжні заходи не обирались.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475, 476 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 грудня 2022 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 та прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000692 від 09.11.2022 за ч. 2 ст. 146 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 /два/ роки, якщо останній протягом іспитового строку не скоїть нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на командира військової частини ВЧ НОМЕР_1 , а у разі звільнення ОСОБА_5 з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 грудня 2022 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 та прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000692 від 09.11.2022 за ч. 2 ст. 146 КК України.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 /два/ роки, якщо останній протягом іспитового строку не скоїть нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_6 покласти на командира військової частини ВЧ НОМЕР_1 , а у разі звільнення ОСОБА_5 з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя -