Справа № 357/1891/23
У Х В А Л А

24 лютого 2023 року м. Біла Церква

Слідчий суддя суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в залі судових засідань № 1 в м. Біла Церква, Київської області по кримінальному провадженню № 0000282 від 12.10.2022,

клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, працюючого лікарем експертом з неврології КОР «Обласного бюро МСЕК», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_5 ,

слідчий: ОСОБА_3 ,

захисники адвокати: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваний: ОСОБА_4

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Старший слідчий слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокуроромБілоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді даного місцевого суду з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в рамках кримінального провадження № 0000282 від 12.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, враховуючи наявність обставин, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177, ст. 178, пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Так, клопотання вмотивоване тим, що 10.09.2022 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за рекомендацією невстановленої досудовим розслідуванням особи, звернулася до жителя м. Тетіїв - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки останній мав можливість надати їй поради та консультації в оформленні документів з приводу надання медико-соціальною експертною комісією другої групи інвалідності (довічно) її сину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Того ж дня, знаходячись в місці зустрічі із ОСОБА_8 , а саме поблизу Тетіївської міської ради в м. Тетієві Білоцерківського району Київської області, за адресою: вулиця Януша Острозького, 5, м. Тетіїв, Київська області, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , діючи умисно. усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, висунув вимогу ОСОБА_8 про те що для отримання другої групи інвалідності (довічно) для її сина ОСОБА_10 , їй необхідно надати для нього неправомірну вигоду, за здійснення ним та третіми особами виливу на лікарів однієї зі медико-соціальної експертної комісії (МСЕК), на що ОСОБА_8 вимушена була погодитись.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Згідно вимог п. п. 2, 3, 4, 15, 19 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних закладів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акту огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та ї членами і засвідчуються печаткою. Рішення обласних, центральних міських комісій приймається більшістю голосів членів комісій та у разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови комісії.

Розуміючи законний порядок оформлення групи інвалідності, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою вчинення виливу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_9 повідомив свого знайомого - лікаря експерта з неврології Обласної МСЕК № 2 К3 КОР «Обласне бюро медико-соціальної експертизи» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про необхідність підготовки документів та подальшого вчинення виливу на прийняття лікарями одного із відділень МСЕК Київської області позитивного рішення про надання ОСОБА_10 другої групи інвалідності, довічно. Водночас ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_12 про оголошену ним ОСОБА_8 вимогу в наданні для нього та третіх осіб, в тому числі для ОСОБА_13 , неправомірної вигоди.

Водночас, лікар-експерт з неврології ОСОБА_14 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на вказану пропозицію в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, погодився, в свою чергу повідомивши ОСОБА_9 , що підшукає лікарів одного із відділень МСЕК в межах юрисдикції Київської області, на яких він в змозі вчинити вплив за прийняття позитивного рішення комісією в отриманні другої групи інвалідності (довічно) для ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_9 розпочато процедуру, пов`язану із підготовчими діями, необхідними для отримання другої групи інвалідності (довічно) для ОСОБА_10 та організовано умовне реабілітаційне лікування ОСОБА_10 у КНП КОР «Київська обласна лікарня» в м. Києві та неврологічному відділенні Володарської ЦРЛ.

Так, в подальшому, за невстановлених на даний час органом досудового розслідування обставин, лікар-експерт з неврології Обласної МСЕК № 2 К3 КОР «Обласне бюро медико-соціальної експертизи» ОСОБА_14 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання висунув вимогу ОСОБА_9 про необхідність в отриманні для себе особисто та третіх осіб неправомірної вигоди в сумі 1700 доларів США, за вплив на лікарів одного із відділень МСЕК в межах юрисдикції Київської області, які приймуть позитивне рішення в отриманні другої групи інвалідності (довічно) для ОСОБА_10 .

Так, 04.02.2023 приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_9 , діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , на виконання вимоги ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_8 , що для завершення процедури в отриманні довічної другої групи інвалідності її сину ОСОБА_10 , необхідно йому надати неправомірну вигоду в сумі 2000 доларів США, на що остання погодилась.

05.02.2023 приблизно об 11:00 год., перебуваючи поблизу свого місця проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , отримав від ОСОБА_8 , відповідно до попередньо досягнутих домовленостей, неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США за здійснення ним та третіми особами впливу на лікарів МСЕК на прийняття позитивного рішення про отримання довічної другої групи інвалідності ОСОБА_10 .

Того ж дня, в подальшій розмові ОСОБА_8 , повідомила ОСОБА_9 про те, що інші грошові кошти в сумі 1000 доларів США надасть йому згодом.

В подальшому, за невстановлених на даний час органом досудового розслідування обставин, лікар-експерт з неврології Обласної МСЕК № 2 К3 КОР «Обласне бюро медико-соціальної експертизи» ОСОБА_14 отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду, - готівкові кошти в доларах США, сума яких наразі органом досудового розслідування не встановлена, водночас повідомивши ОСОБА_9 про те, що він в змозі вчинити вплив на голову Володарської міжрайонної МСЕК - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який забезпечить прийняття позитивного рішення членами вищевказаної МСЕК в отриманні другої групи інвалідності (довічно) для ОСОБА_10 , а тому останньому необхідно буде доставити саме в цей лікувальний заклад для проходження комісії.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , 20.02.2023 провів телефонну розмову з лікарем неврологічного відділення Київського обласного бюро медико-соціальної експертизи ОСОБА_16 в ході якої повідомив останнього про те, що він спільно із ОСОБА_10 прибув до Володарського міжрайонного MCEK.

Того ж дня, на виконання попередньої домовленості ОСОБА_14 , провів телефонну розмову з головою Володарської міжрайонної МСЕК ОСОБА_15 , в ході якої, пообіцяв надати неправомірну вигоду, чим вчинив вилив на прийняття останнім позитивного рішення, як голови та члена вищевказаної МСЕК в отриманні другої групи інвалідності (довічно) для ОСОБА_10 .

В свою чергу, голова Володарської міжрайонної МСЕК - ОСОБА_15 прийнявши пропозицію та обіцянку в одержанні ним, як службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення ним дій в інтересах ОСОБА_13 , використовуючи своє службове становище, 20.02.2023 власноручно підписав довідку до акту огляду медико-соціальною експертної комісії, що видана ОСОБА_10 про отримання ним другої групи інвалідності з 01.02.2023, довічно.

23.02.2023, приблизно о 08 год. 40 хв. ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки бажаючи їх настання отримав від ОСОБА_8 , відповідно досягнутих домовленостей частину неправомірної вигоди в сумі 700 доларів США, за здійснення ним та третіми особами впливу на прийняття рішення головою Володарського міжрайонного бюро медико-соціальної експертизи ОСОБА_15 про присвоєння другої групи інвалідності, довічно, ОСОБА_10 , після чого був затриманий на місці вчинення злочину.

23.02.2023 о 20 год. 29 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

24.02.2023 об 11 год. 00 хв. в рамках розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

-протоколом від 03.11.2022 результатів проведення негласних слідчих розшукових дій - аудіо-відеоконтролю особи з використанням спеціальних засобів для спостереження, з якого вбачається, як 02.11.2022 року в період часу з 17:00 год. по 18:00 год. відбувалася зустріч між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в ході якої було озвучено ОСОБА_9 , про те що потрібно оформити умовне реабілітаційне лікування ОСОБА_10 у КНП КОР «Київська обласна лікарня» в м. Києві, та на вказане лікування потрібно грошові кошти в сумі 500 доларів США та окремо 1000 гривень для заправки автомобіля та 200-300 гривень для особистих потреб ОСОБА_9 . Під час розмови ОСОБА_8 , повідомила, що вказаної суми на даний час в неї немає, та вона домовилася з ОСОБА_9 , щоб надати останньому грошові кошти в сумі 300 доларів США та 5000 гривень, а також грошові кошти в сумі 5200 гривень надасть згодом.

-протоколами від 05.11.2022 результатів проведення негласних слідчих розшукових дій - аудіо-відеоконтролю особи з використанням спеціальних засобів для спостереження в період часу та проведенням негласної слідчої розшукової дії - контролю за вчиненням злочину встановлено, що 04.11.2022 відбулася зустріч ОСОБА_9 з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а також з невстановленим водієм, який перебував на транспортному засобі «Deo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_1 . В ході зустрічі останні на вище вказаному автомобілі попрямували до КНП КОР «Київська обласна лікарня», яка розташована по вул. Багговутівська в м. Києві, з метою умовної госпіталізації ОСОБА_10 у вище зазначеному закладі. В ході поїздки 04.11.2022 рухаючись у авто «Deo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_8 , передала ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 5000 гривень о 09:15 год. та о 12:01 год. грошові кошти в сумі 300 доларів США за вирішення питання щодо умовного лікування ОСОБА_10 в КНП КОР «Київська обласна лікарня», яка розташована по вул. Багговутівська 1 в м. Києві.

-протоколом від 27.11.2022 за результатом негласної слідчої дії - контролю за вчинення злочину встановлено, що 26.11.2022 в період часу з 11:00 год. по 12:00 год. між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відбулася зустріч в ході якої остання надала ОСОБА_9 борг у розмірі 5200 гривень за оформлення умовного лікування ОСОБА_10 в КНП КОР «Київська обласна лікарня», яка розташована по вул. Багговутівська 1 в м. Києві. Також в ході спілкування ОСОБА_9 повідомив, що наступним етапом потрібно буде провести ще одне умовне лікування у неврологічному відділенні Володарської ПРЛ.

-довідкою наданою ОСОБА_8 серії АВ № 1076916, відповідно до якої ОСОБА_10 , за підписом голови МСЕК ОСОБА_15 , присвоєно другу групи інвалідності з 01.02.2023 довічно.

-протоколом затримання ОСОБА_9 у порядку ст. 208 КПК України під час якого в ході особистого обшуку у останнього, виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 700 доларів США.

-протоколом обшуку квартири АДРЕСА_3 , в ході якого вилучено грошові кошти та чорнові записи.

-протоколом обшуку КНП ВСР «Володарська лікарня» код ЕДРПОУ:01994505, під час якого вилучено медичну документацію на ім`я ОСОБА_10

-протоколом обшуку квартири АДРЕСА_4 , яка зареєстрована за ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти, правомірність походження яких наразі встановлюється.

-сукупністю інших доказів, зібраними в ході досудового розслідування.

Таким чином, органи досудового розслідування відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, вважають, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що і є обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з метою запобігання останнього переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Отже з клопотання слідчого вбачається, що ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаних з корупцією, тобто за ч. 3 ст. 369-2 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, що позбавляє можливості при встановленні вини ОСОБА_4 застосувати до нього при призначенні покарання іспитовий строк, що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки останній має повних 65 років, що дає змогу відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час воєнного стану в країні без обмежень виїхати за межі України.

Ризик того, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на теперішній час органом досудового розслідування не з`ясовано місце перебування всіх грошових коштів, які були вручені правоохоронними органами ОСОБА_8 для вирішення питання лікарями МСЕК про встановлення другої групи інвалідності ОСОБА_10 .

Крім цього ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на інших лікарів МСЕК у кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 умовляннями, підкупом чи погрозами примушуючи їх змінити свідчення, може приховати вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, слідчий вважає, що зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у світлі чого сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а враховуючи, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 не є насильницьким, не привів до загибелі людей, просив визнати заставу у вигляді 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Позиція сторін

У судовому засіданні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус, при цьому навів доводи викладені в клопотанні. Наполягав на обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів з одночасним визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осі, з покладанням певних обов`язків на підозрюваного.

Старший слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав доводи викладені прокурором та просив задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави.

Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора з підстав необґрунтованості заявлених ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому зазначив, що під час проведення обшуку за місцем проживання у транспортному засобі ОСОБА_4 грошові кошти, які застосовувались працівниками правоохоронних органів під час проведення НСРД не виявлені, а походження виявлених грошових коштів під час обшуку у ОСОБА_4 за місцем проживання останнього, підтверджується договором купівлі продажу у 2022 році квартири. Крім цього захисник зауважив, що матеріали НСРД, які додані до клопотання про обрання запобіжного заходу не містять розмову ОСОБА_19 з ОСОБА_20 та ОСОБА_15 , а також у матеріалах кримінального провадження доданих до клопотання відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_4 був обізнаний про дії ОСОБА_9 щодо отримання ОСОБА_10 довічної групи інвалідності за неправомірну вигоду.

Також захисник наполягав, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України заявлений прокурором не підтверджений, на переконання того, що ОСОБА_4 не збирається переховуватися від органів досудового розслідування та суду, останній під час проведення обшуків за місцем його проживання добровільно видав слідчому для вилучення закордонний паспорт. Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України не підтверджується жодними доводами прокурора, оскільки вся медична документація була під час проведення обшуку у кабінеті вилучена, тому даних у ОСОБА_4 про місце проживання ОСОБА_10 відсутня. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не обґрунтований, оскільки ОСОБА_4 з ОСОБА_10 не знайомий, тиск здійснювати на нього не має навіть можливості.

Розмір заявленої прокурором застави, як альтернативного запобіжного заходу, який перевищує встановлений розмір, передбачений ст. 182 КПК України для осіб, підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів не обґрунтований.

Крім цього захисником в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 заявлена скарга в порядку ст. 206 КПК України на незаконне затримання останнього 23.02.2023 в рамках кримінального провадження № 0000282 від 12.10.2022.

В обґрунтування заявленої скарги захисник зазначив, що ОСОБА_4 не дивлячись на зазначений фактичний час затримання о 20 год. 29 хв. 23.02.2023, зазначений у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.02.2023 в порядку ст. 208 КПК України, не відповідає дійсності, оскільки саме ОСОБА_4 перебуваючи під час обшуку 23.02.2023 у період з 14.00 год. по 20.24 год. у своєму помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , був позбавлений можливості вільно пересуватися, знаходився під щільним наглядом працівників правоохоронних органів, які проводили та приймали участь у проведені обшуку, які забороняли спілкуватися ОСОБА_4 по мобільному телефону, відповідати на дзвінки. Отже, захисник вважає, що ОСОБА_4 затримано незаконно, а отже останній підлягає негайному звільненню, у зв`язку з чим просив суд визнати затримання ОСОБА_4 незаконним та негайно звільнити останнього з-під варти.

Захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав доводи та позицію свого колеги адвоката ОСОБА_6 , а також просив відмовити прокурору в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 та задовольнити скаргу на незаконне затримання ОСОБА_4 в повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив відмовити прокурору в задоволенні клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки до дій ОСОБА_9 не має жодного відношення, з ОСОБА_10 не знайомий.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги в порядку ст. 206 КПК України, наполягали на законності дій працівників правоохоронних органів під час проведення слідчої дії, а саме обшуку 23.03.2023 за місцем проживання ОСОБА_4 , обґрунтовуючи свою позицію тим, що відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України, слідчий вжив належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку ОСОБА_4 , права та законні інтереси, якого могли бути обмежені чи порушені під час проведеного обшуку від 23.02.2023.

Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася, у ракурсі установлених фактичних обставин

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 132 КПК України заявником (слідчим та прокурором) дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумови, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1- п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний - обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним - обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як убачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий, прокурор обґрунтовують тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України за викладених у клопотанні обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах 12.10.2022 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження за №0000282, у ході якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а також подано органом досудового розслідування до слідчого судді дане клопотання про застосування запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України, слідчий суддя враховує таке.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України 24.02.2023 об 11.00 год.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному вручено 24.02.2023 об 11.00 год., тобто з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянин України, з вищою освітою, розлучений, працює лікарем експертом з неврології КОР «Обласного бюро МСЕК», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також слідчим судом з`ясовано, що ОСОБА_4 є людиною похилого віку, який має постійне місце роботи, з вищою освітою, з постійним місцем проживання, яке співпадає з місцем його реєстрації, також в судовому засіданні незважаючи на статус розлученого, ОСОБА_4 продовжує мешкати разом зі своєю колишньою дружиною однією сім`єю, що свідчить про міцні соціальні зв`язки ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин, визначених ст. 132, пунктів 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177, пунктів 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, № 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з останнім, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) та вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними, у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені пунктами 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків; репутація підозрюваного; майновий стан; наявність постійного місця проживання; відсутність утриманців; розмір отриманої неправомірної винагороди, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, а також ризики переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що їх створює підозрюваний, вказують на те, що обставини передбачені п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, однак в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України свідчить про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, слідчий суддя вважає ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, заявлений прокурором у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження, оскільки фактів підтримки відносин підозрюваного ОСОБА_4 зі свідками по кримінальному провадженню не встановлено, також слідчий суддя вважає слушним зауваження сторони захисту щодо відсутності у матеріалах кримінального провадження доданих до клопотання письмових доказів про обставини прийняття пропозиції та одержання ОСОБА_4 неправомірної вигоди для себе від ОСОБА_10 , у зв`язку з чим ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим суддею не врахований при вирішенні клопотання, через його необґрунтованість слідчим та прокурором.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає необґрунтованим твердження прокурора про належність застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою, який є одним із суворіших запобіжних заходів, необхідність застосування якого в цілях кримінального провадження має виправдовувати обмеження прав підозрюваного та людини.

Приймаючи рішення по клопотанню про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що при розгляді клопотання прокурором доведені обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявністю достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор, але прокурором не доведені обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні, у зв`язку з чим слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовує більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Отже, з викладеного вбачається, що запобіжний захід застосовується для того, щоб підозрюваний не перешкоджав компетентному органу в перевірці обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину.

Таким чином, слідчий суддя дотримуючись балансу між суспільним інтересом, який полягає у швидкому та неупередженому досудовому розслідуванні злочину з метою відновлення правопорядку, та дотриманням прав підозрюваного, адже втручання держави у приватне життя повинно бути мінімально необхідним для досягнення мети такого втручання, вважає за можливим застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати місце проживання в період часу з 20.00 год. по 07.00 год. ранку за адресою: АДРЕСА_1 , з покладанням на останнього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вислухавши доводи сторін щодо скарги в порядку ст. 206 КПК України слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. ст. 42, 208 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Також, слідчий суддя враховує правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у постанові від 27.05.2019 (справа №766/22242/17), згідно якої положення ст. 206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України … Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.

В судовому засіданні встановлено, що під час проведення обшуку 23.02.2023 за місцем проживання ОСОБА_4 слідчим був допущений на місце проведення обшуку адвокат ОСОБА_7 .

Таким чином доводи прокурора та слідчого знайшли в судовому засіданні своє підтвердження стосовно того, що дії слідчого під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 носили виключно законний характер, якими посадові особи уникали будь-яких порушень прав та законних інтересів ОСОБА_4 .

Отже, оскільки стороною захисту не було наведено переконливих та достатніх доказів на обґрунтування незаконності затримання підозрюваного ОСОБА_4 за таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_6 , щодо визнання затримання ОСОБА_4 незаконною, є необґрунтованою, та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183-186, 181, 193, 206-213, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000282 від 12.10.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений ними час на першу вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- уникати спілкування із свідками по вказаному кримінальному провадженню, а також з особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 20.00 год. по 07.00 год. ранку.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти негайно в залі суду.

Копію ухвали направити старшому слідчому слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 - для виконання, а прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 - для відома.

Покладені обов`язки ухвалою на підозрюваного діють протягом двох місяців, тобто по 23.04.2023 (включно).

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 на незаконне затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Повний текст ухвали виготовлений і проголошений о 09.45 год. 01.03.2023 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павла Скоропадського, 4 А.

На ухвалу в частині вирішення питання про застосування запобіжного заходу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним з моменту отримання копії ухвали. В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_21