Справа № 302/1235/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про обрання запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою

04.11.2022 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

представник потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Міжгіря, Закарпатської області, який має середню освіту, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України,

В С Т А Н О В И В:
31 жовтня 2022 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області із Закарпатської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286-1 та ч.1 ст.135 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000257 від 11.09.2022 року.

03.01.2022 до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, мотивуючи тим, що ризики, передбачені п.п.1,3 ст.177 КПК України, якими обґрунтовувалося застосування раніше до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не зникли та не зменшились.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просить подане клопотання задовольнити за наведеними у ньому підставами. Проти клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 застави обвинуваченому заперечує, вважає клопотання необґрунтованим та вказує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель малолітньої дитини, залишив місце вчинення ДТП не надавши потерпілій належної допомоги.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просить клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглянути на розсуд суду, проте у разі обрання відносно підзахисного вказаного запобіжного заходу, також просить вирішити питання про можливість внесення застави в розмірі 124050 грн.. с одночасним покладенням на обвинуваченого певних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника у повному обсязі, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою просить вирішити на розсуд суду, із застосуванням відносно нього застави у передбаченому законом розмірі.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 підтримали позицію прокурора та просять обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без права внесення застави.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши письмове клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до клопотанні матеріали, якими обґрунтовується необхідність у обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку сторони захисту про застосування застави, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 13.09.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком з 12.09.2022 року по 10.11.2022 року включно.

Відповідно до положень ст.ст.131,132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до ст.178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , а також враховуючи характер та ступінь тяжкості обвинувачення інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), суд вважає, що існують достатні підстави, відповідно до ст.315 КПК України, вважати необхідним обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

При цьому, суд враховує, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок обвинуваченого ОСОБА_4 із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність судового розгляду у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_4 може переховуватись від суду. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень (злочинів) та, перебуваючи на волі буде намагатись переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.177 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні. Вказаний ризик підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені злочини, може незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, та провокуватиме у них бажання відмовитися від наданих свідчень, що викривають його у вчиненні злочинів.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи вказану норму кримінального процесуального Закону, обставини кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, а також те, що він обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, один з яких є тяжким та який спричинив загибель людини (малолітньої дитини), має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, ту обставину, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, нехтуючи ним правилами дорожнього руху та безпекою інших осіб, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, суд приходить до висновку, що в даному випадку є неможливим застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

На думку суду, вищезазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_4 будь-який більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, оскільки не відпали підстави для цього. На даний час не встановлені будь-які обставини, які виключають можливість тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, та суд вважає, що для запобігання вищезазначених ризиків застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177,178,183,194 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового розгляду даного кримінального провадження, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 02 січня 2023 року, включно.

Керуючись ст. ст.131,132,177,178,183,184,193,194,197, 205, 314, 315, 372, 376, 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 02 січня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: ОСОБА_1