В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2023 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
її захисника адвоката ОСОБА_5 ,
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , в період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб 19.10.2022 близько 10:00 год., перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Закарпатська, 28, знайшла на землі платіжний документу у вигляді банківської картки № НОМЕР_1 видану АТ Комерційний банк «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_6 , після чого діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, реалізуючи свій корисливий мотив на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що вона їй не належить, привласнила вказану платіжну банківську картку, залишивши її при собі з метою подальшого викрадення грошових коштів шляхом розрахунку за покупки товарів в магазині міста Ужгород.
Такі дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 357 КК України, а саме привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.
Крім того, ОСОБА_4 , в період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, в період часу 19.10.2022 року по 24.10.2022 року реалізуючи свій корисливий умисел спрямований на незаконне збагачення за рахунок викрадення чужого майна, користуючись грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 , які знаходились на попередньо незаконно привласненій банківській картці № НОМЕР_1 виданої АТ Комерційний банк «Ощадбанк» на ім`я потерпілої, шляхом розрахунку за товари в магазинах таємно здійснила крадіжку грошових коштів, а саме: о 11 годині 36 хвилині 19.10.2022 року в магазині «Оленка», який розташований в м. Ужгород, по вул. Закарпатська, 28, на суму 500 гривень о 12 годині 14 хвилині 21.10.2022 року та на суму 400 гривень; о 09 годині 41 хвилині 23.10.2022 року в магазині «Сільпо», за адресою м. Ужгород, пл. Поштова, 4 на суму 320 гривень; 24.10.2022 року точного часу не встановлено за адресою м. Ужгород, пр-т. Свободи, 35 в магазин «Анді», на суму 659 гривень.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1879 гривень.
Такі дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
27.02.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості останньою, яку подано суду.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 27 лютого 2023 року та призначити обвинуваченій ОСОБА_4 , міру покарання, визначену в угоді.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено. Визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України в повному обсязі, щиро розкаялася, визнала фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, однак, подала до суду письмову заяву від 27.02.2023року , в якій зазначає, що надає письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченою ОСОБА_4 та просить розгляд справи провести без її участі.
Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної про повне розуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили її погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.
Зазначена угода відповідає вимогам ст. 474 ч.7 КПК України, при укладенні угоди враховано вимоги ст. 470 КПК України, її зміст також відповідає вимогам, передбаченим ст. 472 КПК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено. Злочини вчинені обвинуваченим є тяжким злочином і кримінальним проступком.
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинла кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 та ч.3 ст. 357 КК України, що полягають у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та привласненні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 та ч.3 ст. 357 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, визначеної ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 не встановлені.
Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи, особу винної ОСОБА_4 , обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний відносно ОСОБА_4 скасувати.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів по справі, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.3 ст. 357 КК України і призначити їй покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворо покарання більш суворим остаточно обрати засудженій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч. 4 ст. 76 КК України, здійснення нагляду за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на уповноважений орган з питань пробації.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.
На підставі ст.100 КПК України, речові докази по справі:
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженій, її захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1