Справа № 474/267/23
Провадження № 1-кс/474/54/23
УХВАЛА

про повернення скарги

20.03.23р. смт Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 під час вирішення питання про відкриття провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 на постанову старшої слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 24.01.2023р. про закриття кримінального провадження, внесеного 21.05.2022р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 України, -

встановив:

17.03.2023р. до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області, в порядку ст. 303 КПК України, надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 (далі - скаржник), в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , на постанову старшої слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 24.01.2023р. про закриття кримінального провадження, внесеного 21.05.2022р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 України (далі - оскаржувана постанова).

У скарзі скаржник також просить поновити строк оскарження постанови про закриття кримінального провадження вказуючи, що ОСОБА_3 уклала з ним договір про надання правової допомоги 15.02.2023р., так як лише 09.02.2023р. вона дізналася про оскаржувану постанову та вирішила скористатися своїм правом на правову допомогу, так як вона не є фахівцем в галузі права. З оскаржуваною постановою скаржник, як представник потерпілої ОСОБА_3 , ознайомився та отримав 16.02.2023р., про що мається відповідна розписка у матеріалах кримінального провадження. Але з 16.02.2023р. по 03.03.2023р. скаржник хворів, що посвідчується медичною довідкою, копія якої додана до скарги. 13.03.2023р. була подана скарга на оскаржувану постанову до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області, яка ухвалою від 14.03.2023р. повернута, через відсутність повноважень адвоката (ч. 2 ст. 304 КПК України).

В ракурсі обставин, які зазначені скаржником на обґрунтування поважності пропуску строку оскарження, вважаю встановленим таке.

Оскаржувана постанова була постановлена 24.01.2023р., при цьому з матеріалів скарги слідує, що копія постанови була отримана скаржником та ОСОБА_3 16.02.2023р. Водночас беззаперечним є той факт, що станом на 09.02.2023р. ОСОБА_3 було достовірно відомо про оскаржувану постанову.

З огляду на вищевикладене слід дійти висновку, що скаржник станом на 16.02.2023р. отримав копію оскаржуваної постанови, водночас звернувся до слідчого судді зі скаргою, лише 17.03.2023р.

Встановивши вказані обставини приходжу до такого висновку.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого,

повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 303 КПК України надано право заявнику, потерпілому, його представнику чи законному представнику на досудовому провадженні оскаржити до слідчого судді рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно п. 3 ч. 2 та ч. 3 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого, дізнавача чи прокурора має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно ч.ч. 1, 3, 5, 7 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при

обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Згідно ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Відповідно ч.ч. 1 та 2 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Із сукупного аналізу вищезазначених положень КПК України слідує висновок, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд слідчого судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу. До їх числа відносяться: 1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 2) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; 3) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 4) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 5) несвоєчасне одержання процесуальних документів (наприклад, несвоєчасне одержання копії постанови слідчого); 6) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Водночас необхідно звернути увагу, що у рішенні від 03.04.2008р. у справі Пономарьов проти України, Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Тобто окрім принципу правової визначеності важливим також є і принцип добросовісності, як загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що заява скаржника про поновлення строку для звернення до слідчого судді зі скаргою є належним чином необґрунтована, а скаржник, в даному випадку діє недобросовісно, з огляду на таке.

Як зазначено вище поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу.

В своїй заяві про поновлення строку звернення зі скаргою скаржник посилається на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 16.02.2023р., при цьому з 16.02.2023р. по 03.03.2023р. він хворів, що підтверджується медичною довідкою. 13.03.2023р. була подана скарга на оскаржувану постанову до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області, яка ухвалою від 14.03.2023р. повернута, через відсутність повноважень адвоката.

Водночас хвороба скаржника, жодним чином не обмежувала ОСОБА_3 самостійно подати скаргу в десятиденний строк після отримання копії оскаржуваної постанови або ж звернутися до іншого адвоката за правовою допомогою.

Первинне звернення до слідчого судді зі скаргою 13.03.2023р. та її повернення 14.03.2023р. з огляду на відсутність у скаржника повноважень, не є обставиною, яка є поважною для поновлення пропущеного строку, оскільки повністю залежала від волі скаржника.

При цьому скаржником жодним чином не обґрунтовано неможливість подачі скарги в період з 04.03.2023р. по 12.03.2023р., а також 15.03.2023р. та 16.03.2023р.

З огляду на вищевикладене, розглядаючи питання поважності пропуску строків звернення зі скаргою, приходжу до висновку, що поновлення пропущеного строку в даному випадку буде не лише порушенням принципу правової визначеності, а й принципу добросовістності, як загальноправового принципу, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

Отже, вищевикладене свідчить про необґрунтованість вимог заяви про поновлення строку звернення зі скаргою, а відтак остання не підлягає задоволенню, а скарга разом з усіма доданими до неї матеріалами підлягає поверненню скаржнику.

Згідно приписів ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 117, 303, 304, 370-372 КПК України, -

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_2 про поновлення строку звернення зі скаргою на постанову старшої слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 24.01.2023р. про закриття кримінального провадження, внесеного 21.05.2022р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 України.

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 на постанову старшої слідчої СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 24.01.2023р. про закриття кримінального провадження, внесеного 21.05.2022р. до Єдиного реєстру досудових

розслідувань за № 0000084, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 України, разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути скаржнику ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1