печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи кримінальне провадження № 0000349 відомості про яке 14.06.2022 внесено до ЄРДР за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000349 відомості про яке 14.06.2022 внесені до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, який призначено в підготовче судове засідання.

Захисник ОСОБА_5 клопотав про закриття кримінального провадження, яке мотивоване тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000349 від 14.06.2022 направлений прокурором до суду поза межами визначених у ст. 219 КПК України строків, що є безальтернативною підставою для закриття судом кримінального провадження відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У своєму клопотанні захисник зазначає, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчився 22.09.2022, однак стороною обвинувачення 20.10.2022 безпідставно направлено до суду обвинувальний акт поза межами строків визначених у ст. 219 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_5 також підтримав подані клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2022 у справі № 761/17044/22.

Захисник просить скасувати арешт, накладений на належне його підзахисному ОСОБА_3 вилучене у нього в ході обшуку майно, оскільки, на його переконання, накладений арешт є безпідставним та необґрунтованим.

Аналогічне клопотання подане ОСОБА_6 , дружиною обвинуваченого.

У вказаних клопотаннях стверджується про те, що всупереч законодавству, слідчим суддею арешт на майно накладено поза межами строків, встановлених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України, а також було вилучено в ході не легалізованого обшуку.

ОСОБА_6 також подано скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, яка обґрунтована тим, що слідчим проігноровано вимоги п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України та всупереч того, що арешт з майна, вилученого у неї в ході обшуку скасовано, майно їй не повернуто.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання захисника, посилаючись на викладені у його письмових запереченнях, а також доповненнях до них доводи, просив у задоволення клопотання відмовити. Звернув увагу на те, що в один проміжок часу, тобто з 15.07.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000349 від 14.06.2022 здійснювалось відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. В подальшому, постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 від 18.07.2022 визначено загальний строк досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні - 27 днів, тобто до 21.08.2022, а постановою від 10.08.2022 цей строк продовжено до трьох місяців, тобто до 21.09.2022. Однак, 24.08.2022 матеріали кримінального провадження в частині ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України виділено в окреме кримінальне провадження № 0000630 та після цього, в цей же день у кримінальному провадженні № 0000349 від 14.06.2022 ОСОБА_3 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України. Таким чином, прокурор вказує на те, що оскільки у кримінальному провадженні № 0000349 від 14.06.2022 на час повідомлення про підозру ОСОБА_3 не залишилось жодної особи, якій повідомлено про підозру, а тому відповідно воно було фактовим і строк, передбачений ч. 2 ст. 219 КПК України почав обраховуватись у ньому із дня повідомлення про підозру ОСОБА_3 та в межах цього, двох місячного строку 20.10.2022 направлено до суду обвинувальний акт.

Заслухавши учасників судового провадження, оцінивши ступінь обґрунтованості заявлених клопотань, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, що стосуються клопотань які вирішуються, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що кримінальне провадження № 0000349 відомості про яке 14.06.2022 внесені до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, підсудне Печерському районному суду м. Києва.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, суд виходить із наступного.

Відповідно до п.п. 2, 5 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, а також про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Вирішуючи клопотання захисника про закриття кримінального провадження, суд виходить із доводів учасників судового провадження щодо процесуальних документів, які створюють час досудового розслідування, зупиняють, відновлюють або продовжують його.

Так, прокурор вказує на те, кримінальне провадження № 0000349 від 14.06.2022 здійснювалось відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким 15.07.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В подальшому, постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 від 18.07.2022 визначено загальний строк досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні - 27 днів, тобто до 21.08.2022, а постановою від 10.08.2022 цей строк продовжено до трьох місяців, тобто до 21.09.2022.

24.08.2022 матеріали кримінального провадження в частині ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України виділено в окреме кримінальне провадження № 0000630 та після цього, в цей же день у кримінальному провадженні № 0000349 від 14.06.2022 ОСОБА_3 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Таким чином, прокурор вказує на те, що оскільки у кримінальному провадженні № 0000349 від 14.06.2022 на час повідомлення про підозру ОСОБА_3 не залишилось жодної особи, якій повідомлено про підозру, а тому відповідно воно було фактовим і строк, передбачений ч. 2 ст. 219 КПК України почав обраховуватись у ньому із дня повідомлення про підозру ОСОБА_3 та в межах цього, двох місячного строку 20.10.2022 направлено до суду обвинувальний акт.

Натомість, встановити такі обставини, судом не видається можливим через бракування матеріалів кримінального провадження, які не в повному обсязі надали учасники судового провадження, а їх отримати в інший спосіб не надається можливим, оскільки суд позбавлений права витребовувати їх за власною волею.

Сторона захисту, не будучи обмеженою в реалізації своїх процесуальних прав, не скористалася правами передбаченими кримінальним процесуальним законом, та не надала в обґрунтування своїх доводів матеріали кримінального провадження в достатньому, для прийняття відповідного рішення обсязі, відсутність яких не дає достатніх підстав стверджувати про закінчення строків досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Разом із тим, надаючи оцінку обґрунтуванню заперечень прокурора на клопотання захисника про закриття кримінального провадження, суд виходить із такого.

Нормами КПК України, закріпленими в ст. 314, законодавець визначив ряд питань, які вирішуються в підготовчому судовому засіданні, серед яких у п. 2 ч. 3 зазначив про право суду прийняти рішення про закриття кримінального провадження.

При вирішенні питання про закриття кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні прокурор скористався правом надати письмові заперечення, а також доповнення до них, проте вибірково надані в обґрунтування його доводів копії матеріалів кримінального провадження не відображають у повному обсязі картини щодо часу досудового розслідування, що насамперед без безпосереднього дослідження в ході судового розгляду є передчасним, а тому клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_5 , а також дружини обвинуваченого ОСОБА_6 про скасування арешту майна, суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2022, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 01.12.2022 у справі № 761/17044/22 накладено арешт на вилучене в ході обшуку 23.08.2022 майно, а саме: грошові кошти (купюри) номіналом 100 доларів США - 6 шт., 500 грн. - 9 шт., 200 грн. - 3 шт.,50 грн. -1 шт., що були упаковані до спец.пакета №ЕХР0203890; ключі від автомобіля «PORSСHE PANAMERA», ключі від автомобіля AUDI R8; свідоцтво на транспортний засіб - автомобіль «PORSСHE PANAMERA» д.н. НОМЕР_1 ; свідоцтво на транспортний засіб - автомобіль «AUDI R8», д.н.з. НОМЕР_2 ; свідоцтво на транспортний засіб - автомобіль «Mercedes-benz S 63 AMG», д.н.з. НОМЕР_3 ; телефон iPhone 13 mini із сім-картою НОМЕР_4 , імеі НОМЕР_5 ; телефон iPhone 13 iPhone 13 Pro Max із сім-картою НОМЕР_6 , імеі НОМЕР_7 ; телефон iPhone 11 Pro Max із сім-картою НОМЕР_8 , імеі НОМЕР_9 , що упаковані до спец. пакету №ЕХР0203885; картки ПриватБанку № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 ; дві пластикові банки із речовиною світлого кольору у формі пігулок; 13 шт. виробів (прикрас), кожна окремо упакована у прозорий пакет із пазовим замком та біркою до виробу, що упаковані до спец. пакету № ЕХР0194267; автомобіль «PORSСHE PANAMERA» д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_14 , що зареєстрований за ТОВ «КАР ІНВЕСТ Україна» (), яким користується ОСОБА_3 .

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2022 задовольняючи клопотання прокурора слідчий суддя виходив з того, що арешт зазначеного тимчасово вилученого майна необхідний з метою його збереження як речового доказу, оскільки він відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Завданням кримінального провадження у відповідності до ст. 2 КПК України визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Зазначена норма кореспондується з положеннями п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України за якими ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Враховуючи те, що докази у кримінальному провадженні, в тому числі й речові не досліджені, будь-яких нових підстав для скасування арешту, після перегляду Київським апеляційним судом, ухвали Шевченківського районного суду м. Києва про накладення арешту на майно, суду не представлено, а тому дане клопотання є передчасним, а подальше збереження арешту майна буде відповідати завданням даного кримінального провадження, визначеним ст. 2 КПК України та меті застосування заходу забезпечення кримінального провадження, передбаченій ч. 1 ст. 131 КПК України, такій як дієвість кримінального провадження та ч. 3 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 , а також дружини обвинуваченого ОСОБА_6 про скасування арешту майна на даній стадії судового провадження є передчасним, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

За такого, не підлягає задоволенню і скарга подана ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Вирішено питання, які пов`язані з підготовкою до судового розгляду, визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді кримінального провадження, а також вчинено інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 100, 113, 131, 170-174, 219, 284, 314, 350, 369-372, 392, 532 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000349 відомості про яке 14.06.2022 внесено до ЄРДР обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України на 12:00 год. 19.04.2023 у приміщенні Печерського районного суду м. Києва, зал судового засідання № 6, за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження - залишити без задоволення.

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна - відмовити.

У задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників провадження.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що вони відповідно до ст. 317 КПК України мають право після призначення справи до розгляду ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення мають право робити з матеріалів виписки та копії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_10