Справа № 752/3449/23
Провадження № 1-кс/752/1477/23
У Х В А Л А

20.02.2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_7 ,погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000472 від 18.02.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000472 від 18.02.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України.

Клопотання обгрунтовано тим, що в провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000472, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 2 ст. 342 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.02.2023 приблизно о 12:30 год., рухався проїздною частиною дороги поблизу будівлі розташованої за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 37 за кермом автомобіля марки «BMW M8 Competition», р.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору. На пасажирському сидінні вказаного автомобіля перебувала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху, ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП у зв`язку з чим був зупинений екіпажем патрульної поліції у складі інспектора управління патрульної поліції у місті ОСОБА_9 та інспектора управління патрульної поліції у місті ОСОБА_10 .

Зупинивши автомобіль працівники поліції підійшли до водія автомобіля - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вийшовши з транспортного засобу почав спілкуватися з ними. Під час спілкування працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомили ОСОБА_6 причину зупинки його транспортного засобу та зміст вчиненого ним адміністративного правопорушення. У подальшому представниками патрульної поліції було висловлено законну вимогу ОСОБА_6 про надання документів, що посвідчують його особу.

Під час перевірки документів до ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підійшла ОСОБА_8 , яка перебувала в автомобілі марки «BMW M8 Competition», р.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору. Одразу ж ОСОБА_8 розпочала знімати відеозапис на свій мобільний телефон, а саме момент спілкування ОСОБА_6 з працівниками патрульної поліції. В момент, коли ОСОБА_8 зблизилася з працівниками поліції та вийшла на проїжджу частину дороги, ОСОБА_9 повідомив їй, що вона виходить на проїжджу частину дорога та має її покинути. В цей момент ОСОБА_9 простяг ліву руку в напрямку ОСОБА_8 , відсторонивши її від проїжджої частини дороги.

В цей момент, в ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу ОСОБА_9 , у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 умисно, протиправно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень інспектору управління патрульної поліції у місті ОСОБА_9 , здійснив поштовх лівою рукою в передпліччя правої руки останнього, після чого одразу ж наніс один удар кулаком правої руки в область шиї. Враховуючи виниклу ситуацію, з метою запобігання подальших злочинних дій ОСОБА_6 , працівники поліції прийнято рішення про його затримання.

Злочинними діями ОСОБА_6 , інспектору управління патрульної поліції у місті ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин шиї та м`яких тканин тулуба; забою м`яких тканин голови; садна лівої гомілки та правого плеча.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.02.2023 приблизно о 12:30 год., рухався проїздною частиною дороги поблизу будівлі розташованої за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 37 за кермом автомобіля марки «BMW M8 Competition», р.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору. На пасажирському сидінні вказаного автомобіля перебувала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху, ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП у зв`язку з чим був зупинений екіпажем патрульної поліції у складі інспектора управління патрульної поліції у місті ОСОБА_9 та інспектора управління патрульної поліції у місті ОСОБА_10 .

Зупинивши автомобіль працівники поліції підійшли до водія автомобіля - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вийшовши з транспортного засобу почав спілкуватися з ними. Під час спілкування працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомили ОСОБА_6 причину зупинки його транспортного засобу та зміст вчиненого ним адміністративного правопорушення. У подальшому представниками патрульної поліції було висловлено законну вимогу ОСОБА_6 про надання документів, що посвідчують його особу.

Під час перевірки документів до ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підійшла ОСОБА_8 , яка перебувала в автомобілі марки «BMW M8 Competition», р.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору. Одразу ж ОСОБА_8 розпочала знімати відеозапис на свій мобільний телефон, а саме момент спілкування ОСОБА_6 з працівниками патрульної поліції. В момент, коли ОСОБА_8 зблизилася з працівниками поліції та вийшла на проїжджу частину дороги, ОСОБА_9 повідомив їй, що вона виходить на проїжджу частину дорога та має її покинути. В цей момент ОСОБА_9 простяг ліву руку в напрямку ОСОБА_8 , відсторонивши її від проїжджої частини дороги.

В цей момент, в ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу ОСОБА_9 , у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 умисно, протиправно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень інспектору управління патрульної поліції у місті ОСОБА_9 , здійснив поштовх лівою рукою в передпліччя правої руки останнього, після чого одразу ж наніс один удар кулаком правої руки в область шиї.

В момент вчинення злочинних дій ОСОБА_6 відносно інспектора управління патрульної поліції у місті ОСОБА_9 , з метою запобігання подальших його злочинних дій, інспектором управління патрульної поліції у місті ОСОБА_9 та інспектором управління патрульної поліції у місті ОСОБА_10 було проведено затримання ОСОБА_11 . Під час затримання працівниками поліції було висловлено законні вимоги ОСОБА_6 , а саме припинення правопорушення та припинення опору. Однак, ОСОБА_6 , не реагуючи на законні вимоги працівників патрульної поліції, продовжував активно чинити фізичний опір. В подальшому, працівники поліції намагалися застосувати до ОСОБА_6 спеціальний засіб кайданки, одне робоче кільце яких зафіксували на правій руці останнього. В цей момент, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою протидії законним вимогам працівників правоохоронного органу, продовжив чинити активний фізичний опір, у зв`язку з чим не надавав можливості зафіксувати кільце спеціального засобу.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Слідчий, посилаючись на обгрунтованість підозри та ризики, передбачені ст.177 КПК України, просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор в ході розгляду клопотання підтримав його, просив задовольнити, зазначаючи на наявність обгрунтованої підозри, що підтверджується достатніми доказами, а також ризики, передбачені ст.177 КПК України, яких не можна буде запобігти у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність наявності ризиків у кримінальному провадженні, оскільки свідки та потерпіли вже допитані, а інші ризики, перелічені в клопотанні грунтуються лише на припущеннях. Крім того, захисники просили врахувати дані про особу їх підзахисного, відсутність обставин, що свідчать про суспільну небезпечність ОСОБА_6 .

Підозрюваний підтримав своїх захисників та просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000472, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 2 ст. 342 КК України.

19.02.2023 року ОСОБА_6 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 2 ст. 342 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В силу положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм і застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Під час розгляду клопотання встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 2 ст. 342 КК України, що підтверджується допитами потерпілого та свідків, слідчими експериментами за участю потерпілого та свідків, протоколом огляду відеозапису.

Слідчий суддя не надає оцінку належності, допустимості і достатності даних доказів, що долучені до клопотання, на підтвердження винності особи у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки зазначені обставини підлягають встановленню в ході судового розгляду кримінального провадження, а лише оцінює в даному випадку їх достатність для підтвердження того, що підозрюваний може бути причетний до вчинення злочину і проведення відносно нього подальшого досудового розслідування є виправданим.

При вирішенні клопотання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу крім наявності обгрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, слідчий суддя приймає до уваги обставини, що характеризують особу підозрюваного, який має постійне місце проживання і роботи, раніше не судимий, не має міцних соціальних зв`язків.

На момент розгляду клопотання слідчому судді не надано будь-яких даних, які б свідчили про бездоганну репутацію підозрюваного та його позитивну характеристику.

Слідчий суддя враховує поведінку підозрюваного та його відношення до скоєного.

Також слідчий суддя приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, що відповідно до ст.12 КК України не є тяжким.

Звертаючись до суду слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілих з метою зміни ними показів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Однак, органом досудового розслідування не доведено слідчому судді та не надано доказів неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Тяжкість злочину не є безумовною підставою для тримання особи під вартою без доведеності доцільності застосування такого запобіжного заходу та ступеня суспільної небезпечності даної особи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході судового розгляду прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам.

Згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Отже, вищезазначені обставини в сукупності узгоджуються з європейськими стандартами та свідчать про можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну подальшу процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя, враховуючи ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може ухилятись від органу досудового розслідування, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, обставини, визначені ст.178 КПК України, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, відсутність доказів, які б свідчили про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного, вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.5 ст.194 КПК України, надасть можливість запобігти наявним ризикам, забезпечить дієвість кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З врахуванням викладених обставин в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і вважаю за можливе застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту, з визначенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 181, 182, 183, 193-196, 369-372 КПК України,

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_7 ,погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000472 від 18.02.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України, відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.

На підставі п.п.1, 3, 4 ч. 5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки, зобов`язавши:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду в залежності від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні з обставин, що стосуються вчинення кримінального правопорушення.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування до 19.04.2023 р.

Ухвалу надіслати до виконання до управління поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя