КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/7013/22 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/3857/2022 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
10 листопада 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2022 року, -
прокурора ОСОБА_8 ,
представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2022 року задоволено клопотанняпрокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме:
1. яке вилучено 12.05.2021 під час обшуку в складських приміщеннях, які використовують ТОВ «Тех Люкс» (код 39181859), ТОВ «Вед-Групп» (код 42788127), ТОВ «Айденіс Торг» (42406981) та особи причетні до діяльності товариства, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, а саме:
- грошові кошти в національній валюті гривні купюри номіналом 500 гривень в загальній сумі 480500 грн. кількість купюр 961;
- грошові кошти в національній валюті гривні купюри номіналом 100 гривень в загальній сумі 105900 грн. кількість купюр 1059;
- грошові кошти в іноземній валюті долар США купюри номіналом 100 доларів в загальній кількості 41 купюр в сумі 4100 доларів США;
- грошові кошти в іноземній валюті долар США купюри номіналом 50 доларів в загальній кількості 2 купюр в сумі 100 доларів;
- грошові кошти в іноземній валюті долар США купюри номіналом 20 доларів в загальній кількості 21 купюр в сумі 420 доларів;
- грошові кошти в іноземній валюті долар США купюри номіналом 10 доларів в загальній кількості 25 купюр в сумі 250 доларів;
- грошові кошти в іноземній валюті долар США купюри номіналом 5 доларів в загальній кількості 4 купюр в сумі 20 доларів;
- плівка ПВХ в загальній кількості 495 рулон;
- фінансово-господарська документація ТОВ «Тех Люкс» (код 39181859), ТОВ «Вед-Групп» (код 42788127), ТОВ «Айденіс Торг» (42406981) згідно протоколу обшуку від 12.06.2021
2. яке вилучено 09.09.2021 під час обшуку в складських приміщеннях, які використовують ТОВ «Тех Люкс» (код 39181859), ТОВ «Вед-Групп» (код 42788127), ТОВ «Айденіс Торг» (42406981) та особи причетні до діяльності товариства, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 21:
- плівка ПВХ в загальній кількості 371 рулон, фурнітура (шапки для кріплення люстр, обвід для труби, проектні кільця, платформи під люстру) в загальній кількості 743 коробки.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання прокурора Київської міської прокуратури про арешт на грошові кошти, товарно-матеріальні цінності (плівку ПВХ), моноблок та-фінансово-господарську документації, які вилучено під час проведення обшуку за адресою: м. Київ. вул. Дегтярівська, 21.
Зобов`язати Київську міську прокуратуру повернути арештоване негайно.
Однак, станом на дату звернення,майно не повернуто.
Апелянт вказує на те, що ОСОБА_6 є суборендарем приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де проводився обшук, що підтверджується відповідним Договором суборенди нежилих приміщень № 01-02/21-к від 01.02.2021.
Відтак, вказані кошти та інше майно належать ОСОБА_6 , який відповідно до вказаного договору про оренду винаймає приміщення у якому було вилучене майно за адресою: АДРЕСА_1 , яке використовує він для здійснення своєї підприємницької діяльності як фізична особа-підприємець.
Виходячи зі змісту оскаржуваної ухвали належним чином не обґрунтовано, як грошові кошти та все інше майно ОСОБА_6 , який не є підозрюваним та обвинуваченим, мають стосунок до кримінального провадження, які саме сліди вчинення злочину могли залишитися на них і чи можна взагалі їх використовувати як речовий доказ у кримінальному провадженні.
В результаті прийняття слідчим суддею оскаржуваної ухвали, застосовано такий спосіб арешту майна, який призвів до зупинення та надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ОСОБА_6 та інших негативних наслідків, що суттєво позначились на інтересах інших осіб, в тому числі інших працівників.
Встановлені досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження не містять об`єктивних даних, які вказували на те, що виявлене та вилучене майно, грошові кошти відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, що свідчить про те, що слідчий суддя дійшов передчасного та хибного висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно.
Суттєвих доводів в обґрунтування наявності конкретних підстав для подальшого втручання у права власності ОСОБА_6 , як власника майна та володільця, в тому числі для обмеження чи позбавлення права власності, органами досудового розслідування не наведено.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаної апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, вважав оскаржувану ухвалу законною і обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скаргипредставника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно матеріалів співробітників восьмого відділу УБФЗ ГУ ДФС у м. Києві встановлено, що ряд СГД, які в ході ведення фінансово-господарської діяльності з метою формування незаконного податкового кредиту та подальшого обготівковування грошових коштів використовують реквізити підприємств, що група осіб під керівництвом ОСОБА_10 в своїй протиправній діяльності використовуючи ТОВ «Тех Люкс» (код 39181859), ТОВ «Вед-Групп» (код 42788127), ТОВ «Айденіс Торг» (42406981), які здійснюють свою діяльність в сфері оптовой торгівлі, імпортують з Китаю будівельні матеріали, плівка ПВХ, натяжні стелі та інше. В подальшому вказані матеріали реалізуються за готівкові кошти фізичним особам без проведення даних операцій в податковій звітності, проте документально відображають реалізацію вказаної продукції ряду СГД, в тому числі: ПП «Перемога Маркет» (код 39175295), ТОВ «Трейделектропром» (код 42600449), ТОВ «Вельд Україна» (код 39361438), ПП «Еврофуд Маркет» (код 39361396), ТОВ «Екобіохім» ( код 40182871) без фактичної поставки товарів.
Вищевказані відомості вчинення кримінального правопорушення підтверджуються протоколами слідчих(розшукових) та інших процесуальних дій, а саме: рапорти оперативних співробітників УБФЗ ГУ ДФС у м. Києвіщодо протиправної діяльності вказаної групи осіб, протоколи огляду, податкових адрес, бази АІС «ПодатковийБлок», «Реєстр Податкових накладних», протоколи допиту в якості свідків оперативних співробітників УБФЗ ГУДФС у м. Києві.
За результатами проведених заходів слідством встановлено, що вищевказані документи, предмети та речі вищевказані особи, у тому числі службові особи та працівники перелічених вище суб`єктів господарювання, та інші невстановлені слідством особи переховують в складських приміщеннях за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 21.
Зокрема, в ході обшуку слідством виявлено та вилучено наступне:
- грошові кошти в національній валюті гривні купюри номіналом 500 гривень в загальній сумі 480500 грн. кількість купюр 961;
- грошові кошти в національній валюті гривні купюри номіналом 100 гривень в загальній сумі 105900 грн. кількість купюр 1059;
- грошові кошти в іноземній валюті долар США купюри номіналом 100 доларів в загальній кількості 41 купюр в сумі 4100 доларів США;
- грошові кошти в іноземній валюті долар США купюри номіналом 50 доларів в загальній кількості 2 купюр в сумі 100 доларів;
- грошові кошти в іноземній валюті долар США купюри номіналом 20 доларів в загальній кількості 21 купюр в сумі 420 доларів;
- грошові кошти в іноземній валюті долар США купюри номіналом 10 доларів в загальній кількості 25 купюр в сумі 250 доларів;
- грошові кошти в іноземній валюті долар США купюри номіналом 5 доларів в загальній кількості 4 купюр в сумі 20 доларів;
- плівка ПВХ в загальній кількості 495 рулон;
- фінансово-господарська документація ТОВ «Тех Люкс» (код 39181859), ТОВ «Вед-Групп» (код 42788127), ТОВ «Айденіс Торг» (42406981) згідно протоколу обшуку від 12.06.2021
Вилучені грошові кошти, ТМЦ, моноблок та фінансово-господарські документи під час проведення вищевказаного обшуку оглянуто та приєднано до матеріалів кримінального провадження як речові докази, відповідно до постанови про приєднання матеріалів до кримінального провадження як речові докази від 13.05.2021.
Зокрема, в ході обшуку слідством виявлено та вилучено наступне:
- плівка ПВХ в загальній кількості 371 рулон, фурнітура (шапки для кріплення люстр, обвід для труби, проектні кільця, платформи під люстру) в загальній кількості 743 коробки, які було передано на відповідальне зберігання гр. ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Деснянським РВ ГУ ДМС України), директору ТОВ «Бум- Бир».
Вилучене ТМЦ під час проведення вищевказаного обшуку оглянуто та приєднано до матеріалів кримінального провадження як речові докази, відповідно до постанови про приєднання матеріалів до кримінального провадження як речові докази від 12.09.2021.
10.02.2022 прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуків 12.05.2021 та 09.09.2021, а саме в складських приміщеннях, які використовують ТОВ «Тех Люкс» (код 39181859), ТОВ «Вед-Групп» (код 42788127), ТОВ «Айденіс Торг» (42406981) та особи причетні до діяльності товариства, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, а саме:
- грошові кошти в національній валюті гривні купюри номіналом 500 гривень в загальній сумі 480500 грн. кількість купюр 961;
- грошові кошти в національній валюті гривні купюри номіналом 100 гривень в загальній сумі 105900 грн. кількість купюр 1059;
- грошові кошти в іноземній валюті долар США купюри номіналом 100 доларів в загальній кількості 41 купюр в сумі 4100 доларів США;
- грошові кошти в іноземній валюті долар США купюри номіналом 50 доларів в загальній кількості 2 купюр в сумі 100 доларів;
- грошові кошти в іноземній валюті долар США купюри номіналом 20 доларів в загальній кількості 21 купюр в сумі 420 доларів;
- грошові кошти в іноземній валюті долар США купюри номіналом 10 доларів в загальній кількості 25 купюр в сумі 250 доларів;
- грошові кошти в іноземній валюті долар США купюри номіналом 5 доларів в загальній кількості 4 купюр в сумі 20 доларів;
- плівка ПВХ в загальній кількості 495 рулон;
- фінансово-господарська документація ТОВ «Тех Люкс» (код 39181859), ТОВ «Вед-Групп» (код 42788127), ТОВ «Айденіс Торг» (42406981) згідно протоколу обшуку від 12.06.2021
В складських приміщеннях, які використовують ТОВ «Тех Люкс» (код 39181859), ТОВ «Вед-Групп» (код 42788127), ТОВ «Айденіс Торг» (42406981) та особи причетні до діяльності товариства, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, а саме: плівка ПВХ в загальній кількості 371 рулон, фурнітура (шапки для кріплення люстр, обвід для труби, проектні кільця, платформи під люстру) в загальній кількості 743 коробки.
На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що вилучені предмети, речі та документи використовувались не встановленими особами з метою ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах. Вилучені під час обшуків грошові кошти свідчать про ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах невстановленими особами, а також вилучені документи необхідні для документування кримінальних правопорушень шляхом використання під час проведення інших слідчих (розшукових) дій. А тому на даний час є підстави для накладення арешту на вказані предмети та речі, з метою збереження речових доказів.
11.02.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на вище зазначене майно.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя встановив, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном. Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може мати безпосереднє відношення до кримінального провадження, і таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.
Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, всупереч доводам апелянта.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Враховуючи всі обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують - арешт та метою, яку прагнуть досягти збереження речових доказів, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Всі інші підстави з яких апелянт вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, не є безумовними підставами для її скасування та підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4