Провадження № 1-кс/761/6473/2023
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, з професійно-технічною освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, у об`єднаних кримінальних провадженнях № 0007580 від 30 червня 2015 року, № 40004106 від 25 березня 2016 року, № 0004011 від 22 квітня 2016 року

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , обвинувальний акт відносно якого знаходиться в суді.

Прокурор просить суд задовольнити клопотання про обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачена підтримала думку захисника, зазначена, що жодних викликів до суду вона не отримувала. Також зазначила, що на даний час вона перебуває у стані вагітності.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченої слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, санкція статтей за які передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, раніше неодноразово судима, офіційно не працює. Також обвинувачена переховувалась від суду та була затримана на підставі ухвали суду, якою було надано дозвіл на затримання останньої, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що наявний ризик переховування ОСОБА_5 від суду, а тому вважає необхідним застосувати відносно обвинуваченої запобіжний захід.

Посилання захисту на ту обставину, що ОСОБА_5 , не отримувала судові повістки, не звільняє останню від явки до суду, оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні нетяжких злочинів, з метою дотримання належної процесуальної поведінки обвинуваченої слідчий суддя вважає, що відносно останньої необхідно застосувати запобіжний захід, оскільки мають місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

-ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, який підтверджується тією обставиною, що ОСОБА_5 у випадку доведеності її вини у вчинені інкримінованих їй кримінальних правопорушень, загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Крім того ОСОБА_5 не з`являлась до суду для участі в розгляді кримінального провадження відносно неї значний проміжок часу.

Інші ризики, зазначені прокурором в клопотанні про обрання запобіжного заходу, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Також , у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин, тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо обвинуваченої.

Слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, ОСОБА_5 не змінювала місце свого проживання у м. Києві та має міцні соціальні зв`язки за адресою проживання, перебуває у стані вагітності, не перешкоджала органу досудового розслідування на стадії досудового розслідування.

Вказані обставини, на думку слідчого суддю, дають підстави для застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у виді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання щодо часу перебування обвинуваченої під домашнім арештом протягом доби, слідчим суддею враховано доводи сторін щодо особи обвинуваченої, її стану здоров`я, соціальних зв`язків, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що обвинуваченій необхідно встановити заборону залишати житло в певний час.

Керуючись ст.ст. 331 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зобов`язати обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , кожного дня з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., починаючи з 21.03.2023 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися із м. Києва без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії ухвали слідчого судді 60 (шістдесят) днів, починаючи з 21.03.2023 року, тобто до 19.05.2023 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу залишити за органами Національної поліції, які обслуговують територію місця мешкання підозрюваного.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1