У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2022 Справа №607/18064/22

Провадження №1-кс/607/5718/2022

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000322 від 21 грудня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кропивня Новоград-Волинського району Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2022 року старший слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні №0000322 від 21 грудня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000322 від 21 грудня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. ч. 2, 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 311, ч. ч. 1, 2 ст. 263 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Тернопільської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в травні 2022 року у ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, у травні 2022 року ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні гаража АДРЕСА_3 в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, незаконно виготовили з метою подальшого збуту порошкоподібну речовину жовтого кольору, яка містить амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено та кристалічну речовину білого кольору, яка містить PVP (1феніл2піролідин1ілпентан1он), що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів, 11 червня 2022 року близько 12:00 год. ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , маючи в наявності заздалегідь незаконно виготовлену ним, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 порошкоподібну речовину жовтого кольору, яка містить амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою в перерахунку на діючу речовину 2.0355 грама, незаконно збув її ОСОБА_11 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 2 000 гривень.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів, 24 червня 2022 року близько 14:35 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля поблизу будинку № 8 по вул. Л. Українки в м. Тернополі, маючи в наявності заздалегідь незаконно виготовлену ним, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 кристалічну речовину білого кольору, яка містить PVP (1феніл2піролідин1ілпентан1он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0.36913 грама, незаконно збув її ОСОБА_12 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 600 гривень.

Окрім того, у травні 2022 року ОСОБА_10 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебуваючи у приміщенні гаража АДРЕСА_3 в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, незаконно виготовили з метою подальшого збуту порошкоподібну речовину світлокоричневого кольору з сірим відтінком яка містить PVP (1феніл2піролідин1ілпентан1он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено та порошкоподібну речовину світлокоричневого кольору, яка містить амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, з метою збуту.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів, 15 червня 2022 року близько 18:30 год. ОСОБА_10 перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля поблизу будинку № 10 по вул. Л. Українки в м. Тернополі, маючи в наявності заздалегідь незаконно виготовлену ним, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_9 порошкоподібну речовину світлокоричневого кольору, яка містить амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,1091 грама, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року (у редакції із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 2712 від 06 грудня 2021 року) є невеликим розміром, та незаконно виготовлену порошкоподібну речовину світлокоричневого кольору з сірим відтінком яка містить PVP (1феніл2піролідин1ілпентан1он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,2230 грама, незаконно збув їх ОСОБА_13 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 1 000 гривень.

Окрім того, у травні 2022 року ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні гаража АДРЕСА_3 в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, незаконно виготовили з метою подальшого збуту порошкоподібну речовину білого кольору яка містить PVP (1феніл2піролідин1ілпентан1он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

В подальшому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів, 22 червня 2022 року, близько 21:47 год. перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля поблизу будинку № 15А по вул. 15 Квітня в м. Тернополі, маючи в наявності заздалегідь незаконно виготовлену ним, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 порошкоподібну речовину білого кольору яка містить PVP (1феніл2піролідин1ілпентан1он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0.2904 грама, незаконно збув її ОСОБА_14 (анкетні дані змінено), за грошові кошти в сумі 582 гривні, які заздалегідь отримав від останнього 22 червня 2022 року о 18:41 год. на вказаний ним банківський рахунок № НОМЕР_1 через термінал самообслуговування «Айбокс», що на майдані Перемоги 4б в м. Тернополі.

Окрім того, у травні 2022 року, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні гаража АДРЕСА_3 , в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, незаконно виготовили з метою подальшого збуту порошкоподібну речовину коричневого кольору, кристалічну речовину білого кольору, які містить PVP (1феніл2піролідин1ілпентан1он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено та порошкоподібні речовини білого кольору з коричневим відтінком, світлокоричневого кольору, які містять амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, з метою збуту.

29 червня 2022 року близько 13:50 год. поблизу будинку № 28 по вул. Кн. Острозького в м. Тернополі, було виявлено ОСОБА_4 , у якого вилучено незаконно виготовлені ним, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 порошкоподібну речовину коричневого кольору яка містить PVP (1феніл2піролідин1ілпентан1он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,5728 грама, кристалічну речовину білого кольору яка містить PVP (1феніл2піролідин1ілпентан1он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,2872 грама, порошкоподібну речовину білого кольору з коричневим відтінком, яка містить амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,3019 грама, порошкоподібну речовину світлокоричневого кольору, яка містять амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою в перерахунку на діючу речовину 1,7206 грама, які ОСОБА_4 зберігав з метою подальшого збуту.

Окрім того, у травні 2022 року ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_9 перебуваючи у приміщенні гаража АДРЕСА_3 в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, незаконно виготовили з метою подальшого збуту кристалічну речовину білого кольору яка містить PVP (1феніл2піролідин1ілпентан1он, 2pyrrolidinovalerophenone), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів, 30 червня 2022 року близько 13:50 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля терміналу «Айбокс», що в приміщенні будівлі за адресою м. Тернопіль, вул. Героїв Євромайдану, 6А, надав банківську картку ОСОБА_15 (анкетні дані змінено), для зарахування на неї грошових коштів в сумі 1 056 гривень, за незаконне придбання заздалегідь домовленої кристалічної речовини білого кольору, яка містить PVP (1феніл2піролідин1ілпентан1он, 2pyrrolidinovalerophenone), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, що останній і зробив.

В подальшому, цього ж дня близько 18.00 год. ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу магазину «Дора» по вул. Симоненка в м. Тернополі, маючи в наявності заздалегідь незаконно виготовлену ним, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 кристалічну речовину білого кольору яка містить PVP (1феніл2піролідин1ілпентан1он, 2pyrrolidinovalerophenone), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0.5061 грама, незаконно збув її ОСОБА_15 (анкетні дані змінено), за грошові кошти в сумі 1 056 гривень.

25 серпня 2022 р. о 02:07 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

25 серпня 2022 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту, а також збуті психотропних речовин, у великих розмірах, та особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених за попередньою змовою групою осіб, повторно.

26 серпня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з можливістю внесення застави у розмірі 198 480 гривень, та поміщено в КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр Тернопільської обласної ради».

Обґрунтовуючи клопотання щодо необхідності продовження застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, слідчий вказує на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, що відносяться до тяжких злочинів, а також зазначає про те, що продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Крім цього слідчий зазначив, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується о 23.59 год. 18 грудня 2022 року, однак закінчити досудове розслідування до вказаного часу не вбачається за можливе, у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження, оскільки необхідно перевірити всі обставини вчинених кримінальних правопорушень, отримати та здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, а саме інформації, яка перебуває у володінні операторів стільникових зв`язків, АТ КБ «Приват Банк», АТ «УНВЕРСАЛ БАНК», ПАТ «АБанк» («Акцент Банк»), АТ «ТАСКОМБАНК» (Sportbank), перевірити осіб на причетність до вчинення інших аналогічних злочинів на території Тернопільської області, отримати висновки експертиз матеріалів, речовин та виробів, які перебувають на виконанні Тернопільського та Хмельницького НДЕКЦ МВС України. Так, на даний час Тернопільським НДЕКЦ МВС України виконується ряд експертиз по вилучених речах та отриманих в ході здійснення негласних слідчих розшукових дій зразків голосу, орієнтовне проведення яких відповідно до повідомлень Тернопільського НДЕКЦ МВС України за вих. № 19/120/899582022 від 29 вересня 2022 року заплановано на другу половину лютого 2023 року. Окрім того органом досудового розслідування за ініціативи підозрюваних перевіряється інформація щодо можливої причетності до вчинення даного злочину інших осіб, в т.ч. працівників правоохоронних органів. Зокрема, в рамках даного кримінального провадження оголошено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 317 КК України, громадянину ОСОБА_16 , котрий підтримував тісні стосунки з підозрюваними ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , надавав їм приміщення, де останні за допомогою відповідного інвентарю та лабораторного посуду незаконно виготовляли з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1феніл2піролідин1ілпентан1он). 06.12.2020 р. ОСОБА_16 оголошено в розшук, оскільки його місце знаходження невідоме та останній ухиляється від слідства. Разом з цим, необхідно допитати ОСОБА_16 щодо інкримінованих злочинів для з`ясування усіх обставин провадження та роль кожного підозрюваного у злочинній діяльності. Окрім того органом досудового розслідування здійснюється систематизація вилучених знарядь та лабораторного обладнання для подальшого призначення комплексної експертизи хімічних речовин, що дозволить встановити чи можливо за допомогою виявленого устаткування та речовин виготовити наркотичні речовини, їх аналоги або прекурсори. За наведених обставин слідчий зазначає про необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 , при цьому зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав з викладених у ньому мотивів та просить продовжити на 60 днів строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , з урахуванням того, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено згідно ухвали слідчого судді до шести місяців.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, при цьому зазначив про те, що відносно його підзахисного застосовано винятковий вид запобіжного заходу тримання під вартою та визначено максимальний розмір застави, який є непосильним для підозрюваного, адже він не є підприємцем, не має постійного місця роботи, хворіє на тяжке захворювання, із родини у нього є лише матір, яка проживає у селі та не працює. Зазначивши про те, що за час досудового розслідування здійснені усі необхідні слідчі дії та лише не завершено проведення судових експертиз по вилучених під час обшуку речах, закінчення яких планується за повідомленням слідчого на лютий 2023 року, а також вказавши на те, що ОСОБА_4 потребує належного лікування, яке є неможливим в умовах слідчого ізолятора, захисник просить змінити застосований відносно його підзахисного запобіжний захід на заставу або домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, заперечивши щодо задоволення клопотання слідчого та просить змінити застосований відносно нього запобіжний захід із тримання під вартою на заставу або домашній арешт. Окрім того зазначив про необґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а також недоведеність його причетності до вчинення вказаних злочинів та недоведеність ризиків, зазначених стороною обвинувачення. Крім того вказав, що він повинен здійснювати догляд за самотньою матір`ю.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебуває кримінальне провадженя № 0000322 від 21 грудня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. ч. 2, 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 311, ч. ч. 1, 2 ст. 263 КК України.

25 серпня 2022 р. о 02:07 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

25 серпня 2022 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

26 серпня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23.10.2022 р. з можливістю внесення застави у розмірі 198 480 гривень.

20 жовтня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 18.12.2022 р.

20 жовтня 2022 р. ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, до шести місяців.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322 від 21.12.2021 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтроль особи від 29 червня 2022 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступного місця, з метою виявлення та вилучення зразків для дослідження під час досудового розслідування від 16 травня 2022 року; висновками експерта за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ19/12022/1616НЗПРАП від 10 лютого 2022 року, № СЕ19/12022/4721НЗПРАП від 16 травня 2022 року; рапортом оперуповноваженого 2го відділу УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_17 від 01 серпня 2022 року; рапортом інспектора-чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_18 від 29.06.2022 р.; протоколом огляду місця події від 29 червня 2022 року; протоколами огляду предметів від 29 червня 2022 року та 30 червня 2022 року; висновками експерта за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ19/12022/6500НЗПРАП від 12 липня 2022 року, № СЕ19/12022/6504НЗПРАП від 13 липня 2022 року, № СЕ19/12022/6505НЗПРАП від 13 липня 2022 року, № СЕ19/12022/6506НЗПРАП від 13 липня 2022 року, № СЕ19/12022/6507НЗПРАП від 13 липня 2022 року; висновками експерта за результатами дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ19/10722/7804НЗПРАП від 12 вересня 2022 року, № СЕ19/10722/7854НЗПРАП від 21 вересня 2022 року, № СЕ19/10722/7864НЗПРАП від 21 вересня 2022 року, № СЕ19/10722/7813НЗПРАП від 20 вересня 2022 року, № СЕ19/10722/7807НЗПРАП від 12 вересня 2022 року, № СЕ19/10722/7849НЗПРАП від 13 вересня 2022 року, № СЕ19/12322/7837НЗПРАП від 08 вересня 2022 року, № СЕ19/12322/7825НЗПРАП від 09 вересня 2022 року, № СЕ19/12322/7799НЗПРАП від 13 вересня 2022 року, № СЕ19/12322/7842НЗПРАП від 09 вересня 2022 року, № СЕ19/12322/7797НЗПРАП від 08 вересня 2022 року, № СЕ19/12322/7822НЗПРАП від 13 вересня 2022 року, № СЕ19/12322/7821НЗПРАП від 15 вересня 2022 року, № СЕ19/12322/7819НЗПРАП від 27 вересня 2022 року, № СЕ19/12322/7844НЗПРАП від 30 вересня 2022 року, № СЕ19/12322/7815НЗПРАП від 03 жовтня 2022 року, № СЕ19/12322/7829НЗПРАП від 04 жовтня 2022 року; висновками експерта за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ19/12022/8319НЗПРАП від 07 жовтня 2022 року, № СЕ19/12022/8259НЗПРАП від 27 вересня 2022 року; протоколами огляду від 28 листопада 2022 р., 19 вересня 2022 р.; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р., ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що продовжують існувати ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, а також враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , які у відповідності до вимог ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, та за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків.

Крім того існування ризику можливого знищення, приховування або спотворення будьякої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що на даний час не відоме місцезнаходження всіх знарядь вчинення злочинів.

Також при встановленні наявності ризику незаконного впливу на свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від таких осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Крім того слідчим суддею взято до уваги те, що ОСОБА_4 безпосередньо відомо місце фактичного проживання усіх підозрюваних у кримінальному провадженні та номера мобільних телефонів останніх, у зв`язку з чим підозрюваний може впливати на них, чинити тиск, шляхом погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення,так як останній не працює, не має постійного законного заробітку, не має на утриманні осіб, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, а також він неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки.

Разом з тим слідчий суддя не бере до уваги посилання сторони обвинувачення на наявність ризику можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, адже вказаний ризик стороною обвинувачення наведений формально та нічим не обґрунтований.

Отож, слідчий суддя встановив, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, визначені ухвалами слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження його строку, на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків. Водночас стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, зокрема застави або домашнього арешту, про що клопоче сторона захисту, не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Слідчим суддею також взято до уваги дані про особу підозрюваного, а також враховуючи тяжкість інкримінованих йому злочинів та за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження. При цьому застосований запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

Крім того слідчий суддя не бере до уваги посилання сторони захисту щодо того, що в умовах слідчого ізолятора є неможливим отримання підозрюваним ОСОБА_4 належного лікування, при цьому слід зазначити, що особам, які утримуються під вартою, надається необхідна медична допомога відповідно до чинного законодавства. Разом з тим слідчому судді не надано доказів того, що підозрюваному ОСОБА_4 не надається необхідна медична допомога або надається неналежним чином, як і не надано доказів того, що ОСОБА_4 не може за станом здоров`я утримуватись в установах попереднього ув`язнення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню та слід продовжити на 60 днів строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , водночас в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну застосованого відносно підозрюваного запобіжного заходу на заставу або домашній арешт слід відмовити, оскільки зазначені запобіжні заходи не зможуть попередити ризики, визначені у ст. 177 КПК України, та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених обов`язків.

Керуючись ст. ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну застосованого відносно підозрюваного запобіжного заходу на заставу або домашній арешт відмовити.

Клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 год. 59 хв. 13 лютого 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_19 ОСОБА_20