Справа № 947/2687/23
Провадження № 1-кс/947/1064/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000001 від 02.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, СУ ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у грудні 2022, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, під час проходження митного контролю ОСОБА_5 таіноземними громадянами, які прибули з ОСОБА_5 на автомобілі MercedesSprinterдля переміщення через державний кордон на виїзд з України до відділу митного оформлення №3 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, що розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, на автошляху Р-72 Контрольно-пропускний пункт «Старокозаче»-Білгород-Дністровський, у головного державного інспектора оперативного відділу № 4 управління боротьби з контрабандою та порушення митних правих Одеської ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на вимагання та отримання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди. З цією метою, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, висунув ОСОБА_5 вимогупро передачу йому особисто неправомірної вигоди у сумі 100 (двісті) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 3 656 (три тисячі шістсот п`ятдесят шість) гривень, за безперешкодне проходження митного оформленняувідділі митного оформлення №3 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці та не створення штучних перешкод при митному оформленні ручної поклажі, багажу ОСОБА_5 та пасажирів з іноземним громадянством, що рухались разом з ним на автомобілі, а також прискорення процесу такого оформлення.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на отримання неправомірної вигоди ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, висловив ОСОБА_5 вимогу в обов`язковому порядку наступного разу при митному оформленні надати йому неправомірну вигоду, або він не зможе безперешкодно пройти митне оформлення, та надав свій номер мобільного телефону НОМЕР_1 , вказавши щоб він йому телефонував коли він буде планувати перевозити пасажирів з іноземним громадянством через кордон України у пункті пропуску «Старокозаче-Тудора» в зоні діяльності відділу митного оформлення №3 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, для того щоб потрапити на його зміну.

ОСОБА_5 , реально сприймаючи ОСОБА_8 неправомірні вимоги,був вимушений погодитися на його умови щодо надання неправомірної вигоди.

У подальшому, 11.01.2023 ОСОБА_5 , з метою перевезенняпасажирів з іноземним громадянством з аеровокзалу в м. Кишинів (Республіка Молдова) до м. Умань Черкаської області переїздив сам на транспортному засобі марки «MercedesSprinter» з д.н.з. НОМЕР_2 без пасажирів і вантажу, близько 16:00 год., діючи на вказівки ОСОБА_7 , зустрівся з останнім 11.01.2023у пункті пропуску «Старокозаче-Тудора» в зоні діяльності відділу митного оформлення №3 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці та ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вимагання та отримання неправомірної вигоди, наказав ОСОБА_5 проходити митне оформлення 12.01.2023 зранку, коли він ще буде на зміні та надати йому неправомірну вигоду у розмірі 200 (двісті) доларів США за безперешкодне митне оформлення ручної поклажі, багажу ОСОБА_5 та пасажирів з іноземним громадянством. ОСОБА_5 знов був вимушений погодитися на незаконні вимоги ОСОБА_7 .В подальшому, 12.01.2023 ОСОБА_5 на автомобілі «MercedesSprinter» з д.н.з. НОМЕР_2 з пасажирами з іноземним громадянством о 06.30 годинірухаючись з Молдови прибув на територію України до відділу митного оформлення №3 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, що розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, на автошляху Р-72 Контрольно-пропускний пункт «Старокозаче»-Білгород-Дністровський.

Після цього, державний інспектор ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на отримання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди, 12.01.2023 приблизно о 06.40 годині, при здійсненні останнім митного оформлення, діючи умисно, з корисливих мотивів, висунув вимогу щодо передачі йому грошових коштів у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) доларів США, за безперешкодне митне оформлення ОСОБА_9 та пасажирів з іноземним громадянством, що рухались на двох мікроавтобусах. На виконання вказаних неправомірних ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 250 (двістіп`ятдесят) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 9 142 (дев`ять тисяч сто сорок дві) гривні. Після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_7 не вживаючи додаткових заходів контролю повернув документи ОСОБА_5 та пасажирів з іноземним громадянством для завершення митного оформлення.

Після цього, державний інспектор ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на отримання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди, 19.01.2023 приблизно о 14.50годині, виконуючи свої посадові обов`язки на території відділу митного оформлення №3 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, що розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, на автошляху Р-72 Контрольно-пропускний пункт «Старокозаче»-Білгород-Дністровський діючи умисно, з корисливих мотивів, висунув вимогу щодо передачі йому грошових коштів у розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) доларів США, за безперешкодне митне оформлення ОСОБА_5 та пасажирів з іноземним громадянством, що рухались на трьох мікроавтобусах на виїзд з України через вказаний пункт пропуску. На виконання вказаних неправомірних вимог ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 450 (двісті п`ятдесят) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 16 455 (шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) гривень. Після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_7 не вживаючи додаткових заходів контролю передав документи ОСОБА_5 та пасажирів з іноземним громадянством для завершення митного оформлення.

Після цього, ОСОБА_7 викрито у вчиненні злочину працівниками правоохоронних органів та затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.01.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Санкція частини 3 статті 368 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

При розгляді вказаного злочину конфіскація майна є обов`язковою, передбачає собою примусове безоплатне вилучення у власність держави всього або частини майна, яке є власністю підозрюваного, обвинуваченого, засудженого.

Аналізуючи вказані факти, слідчий прийшов до висновку, що на даний момент є доцільним накласти арешт на вказаний у клопотанні об`єкт нерухомого майна, що належить на праві власності підозрюваному, з огляду на те, що є достатні підстави вважати, що не накладення арешту може призвести до його відчуження, втрати чи пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню та забезпеченню конфіскації майна, як виду покарання, а тому слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна в рамках даного кримінального провадження.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, проте від останнього надійшла до суду заява, в якій він вказав, що подане клопотання підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У своєму клопотанні сторона обвинувачення, просить розгляд клопотання провести за відсутності власника майна, зважаючи на можливість вжиття неправомірних дій щодо майна до прийняття рішення судом.

Приймаючи до уваги клопотання сторони обвинувачення, враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду клопотання за відсутності власника майна.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання з долученими в його обґрунтування додатками, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000001 від 02.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Як вбачається з матеріалів доданих в обґрунтування клопотання 20.01.2023 року ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий суддя враховує, що санкція 3 ст. 368 КК України передбачає, як додаткове покарання конфіскацію майна, при цьому з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності у частці 2/3, що підтверджується інформаційною довідкою 320887731 від 23.01.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що відносно вказаного у клопотанні об`єкту нерухомого майна, який знаходиться у власності ОСОБА_7 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України в рамках кримінального провадження № 0000001 від 02.01.2023 року, санкція якого передбачає як вид додаткового покарання конфіскацію майна, а тому наявна необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна із забороною відчуження, розпорядження та здійснення реєстраційних дій, в цілях забезпечення можливої подальшої конфіскації майна, як виду додаткового покарання.

Критерії розумності та співмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді, та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, беручи до уваги розумність та співмірність арешту майна, а також його наслідки, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання є обґрунтованим, належним чином вмотивованим, а відтак, таке клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000001 від 02.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та проведення будь-яких реєстраційний дій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також особам, що діють в його інтересах на підставі довіреностей, суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам нерухомого майна, на 2/3 частки нерухомого майна, а саме: квартири (загальна полща (кв.м):43.8, житлова площа (кв.м):26), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 23136123.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її отримання до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1