Номер провадження: 11-сс/813/1359/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2022 року м. Одеса

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника-адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса матеріали кримінального провадження №0001082 від 12.09.2022 року за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 22 вересня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рцська Мокра, Тячівського району, Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, директора ТОВ «Сігол», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2022 року задоволено клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси у кримінальному провадженні №0001082 від 12.09.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави. Визначено розмір застави у сумі 50160 грн. з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, строком до двох місяців (до 15.11.2022 року), а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за вимогою;не відлучатися з м.Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат вважає рішення слідчого судді необґрунтованим та безпідставним, винесеним без дотримання вимог ст.177, ст.178 КПК України, посилаючись на те, що слідчим суддею не наведено належних доказів та підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді застави. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що слідчий суддя не зазначив жодного ризику, передбаченого ст.177 КПК України, які може порушити ОСОБА_7 , оскільки підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, що виключає існування ризику переховування від органів досудового розслідування або суду. Вказує на те, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, не вчиняв будь-яких дій з метою переховування від органів досудового розслідування, постійно проживав за однією адресою, не змінював номери телефону, завжди з`являвся за першим викликом до слідчого та прокурора. Вимоги мотивує тим, що слідчим суддею не враховано і відсутність обґрунтованої підозри у вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушеннях, оскільки підозра ОСОБА_7 за ч.2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України недоведена належними доказами. Просить ухвалу слідчого судді від 22.09.2022 року щодо обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 50160 грн. скасувати. Ухвалити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Інші учасники судового провадження ухвалу про застосування запобіжного заходу не оскаржували.
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційних вимог, думку підозрюваної, яка підтримала апеляційну скаргу захисника-адвоката, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 176 КПК визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні; ч.3 ст. 26 КПК принцип диспозитивності передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами.

Апеляційний суд вважає, що прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

Колегія суддів доходить висновку, що на даному етапі досудового розслідування додані до клопотання прокурора докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює апелянту, що слідчий суддя на стадії досудового розслідування не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а на підставі оцінки сукупності отриманих даних (які мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення; повинні давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків) для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу. Крім того, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України - застава є одним із запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За ч. 4, 5 ст. 182 КПК України - розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема доказами на обґрунтування ризиків можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України вірно визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу в розмірі50160 грн. з врахуванням того, що за вчинені кримінальні правопорушення передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків під час проведення досудового провадження, запобігання ризикам при здійсненні процесуальних дій для завершення досудового розслідування у разі внесення ОСОБА_7 застави.
Доводи в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_8 про зміну відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу на особисте зобов`язання суд апеляційної інстанції відхиляє, вважає що такі спростовуються матеріалами провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України - особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього суддею обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 42 КПК України - протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу підозрюваного чи обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Посилання апелянта на те, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, не вчиняв будь-яких дій з метою переховування від органів досудового розслідування, постійно проживав за однією адресою, не змінював номери телефону не зменшує ризику переховування від органів досудового розслідування або суду, залишається реальним і триваючим, продовжує об`єктивно існувати, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Апеляційний суд вважає, що вид запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_7 є пропорційним ризикам у кримінальному провадженні за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України та з урахуванням наявних ризиків вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж застава, не зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , нівелювати наявні ризики та не забезпечить дієвості кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вказані обставини, враховуючи встановлені та перевірені докази при апеляційному розгляді, колегія суддів вважає доводи захисника-адвоката ОСОБА_8 про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді непереконливими та недоведеними, істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду,суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2022 року - залишити без зміни, подану захисником-адвокатом апеляційну скаргу - без задоволення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2022 року, якою застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 50160 грн. з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, строком до двох місяців, в рамках строку досудового розслідування до 15.11.2022 року у кримінальному провадженні №0001082 від 12.09.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: