Справа № 302/1408/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2022смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лозянське, Міжгірського району Закарпатської області, громадянина України, який має повну середню освіту, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

05.05.2022 року, біля 22 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання своїй дружині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру відносно неї, принижуючи гідність останньої, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої. Зазначене підтверджується постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02.06.2022 року (справа №302/461/22), відповідно до якої на ОСОБА_5 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 340 (триста сорок) гривень.

Крім цього, 08 жовтня 2022 року біля 20-40 годин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання своїй дружині ОСОБА_4 , затіяв сварку з нею, під час якої ображав її нецензурними словами, що призвело до її психологічних страждань, погіршило якість життя потерпілої, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру повторно протягом року. Зазначене підтверджується постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.11.2022 року (справа №302/1145/22), відповідно до якої на ОСОБА_5 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 340 (триста сорок) гривень.

Крім цього, 10 жовтня 2022 року біля 21-30 годин, ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання своїй дружині ОСОБА_4 , затіяв сварку з нею, під час якої ображав її нецензурними словами, що призвело до її психологічних страждань, погіршило якість життя потерпілої, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру повторно протягом року. Зазначене підтверджується постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15.11.2022 року (справа №302/1290/22), відповідно до якої ОСОБА_5 визнано винуватим та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

В подальшому ОСОБА_5 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою Міжгірським районним судом Закарпатської області, а саме: 02.06.2022 року та 03.11.2022 року до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства стосовно своєї дружини ОСОБА_4 , із якою перебуває у сімейних відносинах, продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, 22.11.2022 року, біля 17-20 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння фізичного та психологічного страждання, вчинив психологічне та фізичне насильство над своєю дружиною ОСОБА_4 , яке виразилось у словесних образах нецензурними словами, приниженням та вигнанням останньої з будинку, а також умисно наніс ОСОБА_4 кілька ударів кулаками рук по різних частинах тіла, від яких остання закривалась руками.

У результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_4 , згідно з висновком судового-медичного експерта №148/м від 24.11.2022 року, спричинив тілесні ушкодження своїй дружині ОСОБА_4 у вигляді синця на шкірних покривах тильної поверхні лівої кисті, які виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути стиснуті пальці в кулак сторонньої особи. По давності вкладаються в час події, яка мала місце 22.11.2022 та відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Отже, вказаними насильницькими діями, ОСОБА_5 застосував відносно ОСОБА_4 фізичне насильство, що виразилося у заподіянні легкого тілесного ушкодження та призвело до психологічних, фізичних страждань, приниженні честі та гідності, побоюванні за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав повністю, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті не заперечує, кваліфікацію інкримінованого кримінального правопорушення не оспорює та в судовому засіданні пояснив про обставини вчиненого. Свою вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, про скоєне шкодує та запевнив суд, що належні висновки для себе він зробив, подібного більше не повториться та просить суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_5 вона перебуває у шлюбі, та протягом поточного року ОСОБА_5 неодноразово застосовував до неї психологічне насильство, яке виражалося у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, приниженнях. Та перебільшено це відбувалося після вживання ОСОБА_5 спиртних напоїв, тоді він ставав агресивним за поведінкою. На теперішній час вони примирилися, вона вибачила свого чоловіка ОСОБА_5 та наразі вони вирішують питання щодо його примусового лікування від алкогольної залежності. На даний час претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 вона немає та просить суворо його не карати та не позбавляти волі.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_4 , дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Враховуючи вищенаведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 за обставинами, зазначеними органом досудового розслідування в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_5 доведеною повністю, його дії судом кваліфікуються за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до фізичних або психологічних страждань, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, проте вчинив кримінальне правопорушення (злочин) проти життя та здоров`я особи, який, згідно положень ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів. Разом з тим, ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, про скоєне шкодує, в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілої, та в ході судового розгляду провадження активно сприяв встановленню істини по даному кримінальному провадженні, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Згідно положень ч.2 ст.50, ч.2 ст.65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи характер кримінального діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, позицію потерпілої, яка на суворій мірі покарання, пов`язаній з позбавленням волі, не наполягає, цивільний позов потерпілою не заявлено, а тому суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, не пов`язаного з ізоляцією його від суспільства.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 на теперішній час не працює, є пенсіонером, особою з інвалідністю Ш групи, та який має постійне джерело прибутку у виді державної соціальної допомоги, також на теперішній час має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання, за яким характеризується позитивно, за характером спокійний, до створення конфліктних ситуацій не схильний, скарг від сусідів на його поведінку не надходило, що вбачається з характеристики Міжгірської селищної ади від 25.11.2022 року, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте ОСОБА_5 на теперішній час перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра з діагнозом генералізована ідіоматична епілепсія із судомними нападами середньої частоти, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, фтизіатра ОСОБА_5 , не перебуває, що вбачається з довідки КНП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» від 24.11.2022 року. А тому, з урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , його віку, матеріального та сімейного становища, а також стану його здоров`я, приймаючи до уваги відсутність на теперішній час матеріальних та моральних претензій з боку потерпілої ОСОБА_4 , якою цивільний позов у даному провадженні не заявлено, та яка на суворій мірі покарання не наполягає, а тому суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, та знаходить достатні підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт в мінімальних межах санкції статті 126-1 КК України.

На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень статті 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід в ході досудового розслідування відносно ОСОБА_5 не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.366-371, 373-376, 395, 532, ч.15 ст.615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: ОСОБА_1