Справа №760/2824/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000008 від 24.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000008 від 24.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України.

У клопотанні зазначається, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року у справі № 760/32538/21, за наслідками розгляду клопотання прокурора Солом`янськоi окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про дозвіл на обшук в кримінальному провадженні №0000008 від 24.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.321-1 КК України, клопотання задоволено частково. Надано прокурорам Солом`янської окружної прокуратури міста Києва та слідчим групі слідчих Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні №0000008 від 24.03.2021, дозвіл на проведення обшуку в квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належної на праві власності ОСОБА_3 , на підставі договiру купівлі-продажу №1660 вiд 06.05.2019, засвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6 , з метою відшукання та вилучення фальсифікованих лікарських засобів; упакування та тарування фальсифікованих лікарських засобів; устаткування для виготовлення, фасування та зберігання фальсифікованих лікарських засобiв; знаряддя для виготовлення упакування та тарування лікарських засобів; записів на паперових носіях, які можуть містити інформацію відносно придбання, перевезення, пересилання, зберігання з метою збуту та збуту фальсифікованих лікарських засобів, розрахункових документів, документів про здійснення грошових переказів та поштових накладних, пов`язаних із придбанням, збутом та пересиланням фальсифікованих лікарських засобів.

В іншій частині поданого клопотання вiдмовлено.

На виконання ухвали про обшук, 16.12.2021 о 08 год. 02 хв. слідчим Солом`янського УПГУНП у м.Києві здійснено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 18.01.2022 у справі №760/33887/21 накладено арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на майно, виявлене та вилучене 16.12.2021 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: банківську картку № НОМЕР_1 ; банківську картку № НОМЕР_2 ; банківську картку № НОМЕР_3 ; тримач сім-карти НОМЕР_4 , тримач сім-карти НОМЕР_5 ; тримач сім-карти НОМЕР_6 ; тримач сім-карти НОМЕР_7 ;тримач сім-карти НОМЕР_8 ; тримач сім-карти НОМЕР_9 ; тримач сім-карти НОМЕР_10 ; тримач сім-карти НОМЕР_11 ; тримач сім-карти НОМЕР_12 ; тримач сім-карти НОМЕР_13 ; тримач сім-карти НОМЕР_14 ; тримач сім-карти НОМЕР_15 ; тримач сім-карти НОМЕР_16 ; тримач сім-карти НОМЕР_17 ; сім-картку НОМЕР_18 ; тримач сім-карти НОМЕР_19 ; мобільного телефону «Redmi» IMEI НОМЕР_20 ; телефон «Iphone» IMEI НОМЕР_21 ; телефон «Iphone» IMEI НОМЕР_22 ; телефон «Iphone» IMEI НОМЕР_23 ; телефон «Nokia» IMEI НОМЕР_24 ; телефон «Nokia» IMEI НОМЕР_25 ; телефон «Nokia» IMEI НОМЕР_26 , телефон «Philips» IMEI НОМЕР_27 ; телефон «Fly» IMEI НОМЕР_28 ; планшет «Ipad» SN GG8SQ3KUMF3M; планшет «Ipad» SN: НОМЕР_29 ; ноутбук «MacBook Pro» SN: GO2P30XNG3QN; грошові кошти в сумі 210 950 грн.; грошові кошти в сумі 620 доларів США.

Заявник зазначає, що накладаючи арешт на майно ОСОБА_3 , слідчий суддя залишив поза увагою те, що:

-по-перше, орган досудового розслідування будь якої оцінки щодо правової підстави для арешту цього майна, достатності доказів можливої конфіскації, можливого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідків арешту майна для інших осіб;

-по-друге, судом було залишено поза увагою те що ОСОБА_3 взагалі не є стороною кримінального провадження та немає жодного статусу у вказаному кримінальному провадженні, що підтверджується листом Солом`янського УП ГУ НП в м.Києві від 14.06.2022;

-по-третє, було залишено поза увагою те, що органом досудового розслідування не було надано жодного доказу щодо вчинення ОСОБА_3 будь-яких дій, які можуть містити склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України, що також підтверджується тим, що на даний час після спливу двох років органом досудового розслідування не повідомлялось особі про будь-яку підозру;

-по четверте, слідчий суддя постановляючи ухвалу про арешт майна від 18..01.2022, наклав арешт на майно після спливу строку встановленого законом для звернення з клопотанням про арешт майна.

Заявник вказує, що жодних об`єктивних підстав вважати, що арештоване майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, тобто є доказом злочину, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та віднесено саме до знаряддя вчинення кримінального правопорушення, або ж містять на собі ознаки вчиненого кримінального правопорушення або ж відповідні сліди кримінального правопорушення не має.

На думку адвоката, таке обмеження як арешт майна підлягає до скасування, оскільки в ньому також відпала процесуальна необхідність, оскільки на даний час в кримінальному провадженні проведені усі необхідні слідчі дії з використанням арештованого майна та проведені усі необхідні експертні дослідження.

Відтак, зняття арешту є можливим, оскільки це не завадить вирішенню питань кримінально-процесуального характеру, а тому необхідність в забезпеченні кримінального провадження у такий спосіб відпала.

Вказує, що ОСОБА_3 через арешт належного йому майна позбавлений права його використання для роботи, що у свою чергу є порушенням його прав та призводить до скрутного матеріального становища.

Враховуючи наведене, заявник просить слідчого суддю скасувати арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на майно, виявлене та вилучене 16.12.2021 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: банківську картку № НОМЕР_1 ; банківську картку № НОМЕР_2 ; банківську картку № НОМЕР_3 ; тримач сім-карти НОМЕР_4 , тримач сім-карти НОМЕР_5 ; тримач сім-карти НОМЕР_6 ; тримач сім-карти НОМЕР_7 ;тримач сім-карти НОМЕР_8 ; тримач сім-карти НОМЕР_9 ; тримач сім-карти НОМЕР_10 ; тримач сім-карти НОМЕР_11 ; тримач сім-карти НОМЕР_12 ; тримач сім-карти НОМЕР_13 ; тримач сім-карти НОМЕР_14 ; тримач сім-карти НОМЕР_15 ; тримач сім-карти НОМЕР_16 ; тримач сім-карти НОМЕР_17 ; сім-картку НОМЕР_18 ; тримач сім-карти НОМЕР_19 ; мобільного телефону «Redmi» IMEI НОМЕР_20 ; телефон «Iphone» IMEI НОМЕР_21 ; телефон «Iphone» IMEI НОМЕР_22 ; телефон «Iphone» IMEI НОМЕР_23 ; телефон «Nokia» IMEI НОМЕР_24 ; телефон «Nokia» IMEI НОМЕР_25 ; телефон «Nokia» IMEI НОМЕР_26 , телефон «Philips» IMEI НОМЕР_27 ; телефон «Fly» IMEI НОМЕР_28 ; планшет «Ipad» SN GG8SQ3KUMF3M; планшет «Ipad» SN: НОМЕР_29 ; ноутбук «MacBook Pro» SN: GO2P30XNG3QN; грошові кошти в сумі 210 950 грн.; грошові кошти в сумі 620 доларів США.

Заявник у судовому засіданні 27.03.2023 подане клопотання підтримав у повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини та просив його задовольнити.

Солом`янська окружна прокуратура м. Києва була повідомлена про судове засідання в порядку, передбаченому КПК України, однак, прокурор у судове засідання не з`явився. 21.03.2023 від Солом`янської окружної прокуратури м. Києва надійшли матеріали кримінального провадження № 0000008 від 24.03.2021.

27.03.2023 до суду надійшла заява прокурора Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_5 , в якій просив здійснити розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання заперечував та просив відмовити.

Неявка прокурора в силу положень ч. 2 ст. 174 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Виходячи з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приписами ч. 10ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 11ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За загальними правилами, визначеними ст. 132 КПК України, застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Поряд з цим, визначений КПК України процесуальний порядок обмеження права власності закріплює об`єктивні передумови для забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, передбачає засоби, що гарантують реалізацію цих прав, їх захист, поновлення на випадок порушення, а також охорону законних інтересів.

Виходячи із змісту приписів ч. ч. 3-6ст. 170 КПК України, умовами арешту майна для досягнення у кримінальному провадженні законної мети відповідно до ч. 2ст. 170 КПК Україниє наявність визначеної сукупності обставин, які підлягають встановленню для прийняття відповідного процесуального рішення.

З урахуванням зазначеного, обґрунтованість застосування арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, залежить від підтвердження висновків про існування відповідної сукупності обставин фактичними даними, які випливають із представлених доказів.

Потреба в арешті майна обумовлюється як правовою підставою застосування цього заходу забезпечення, так і його метою та завданням відповідно до конкретних обставин кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 07.12.2021 у справі №760/32538/21 (провадження 1-кс/760/10700/21) було надано прокурорам Солом`янської окружної прокуратури міста Києва та слідчим групі слідчих Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні №0000008 від 24.03.2021, дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належної на праві власності ОСОБА_3 , на підставі договiру купівлі-продажу №1660 вiд 06.05.2019, засвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6 , з метою відшукання та вилучення фальсифікованих лікарських засобів; упакування та тарування фальсифікованих лікарських засобів; устаткування для виготовлення, фасування та зберігання фальсифікованих лікарських засобiв; знаряддя для виготовлення упакування та тарування лікарських засобів; записів на паперових носіях, які можуть містити інформацію відносно придбання, перевезення, пересилання, зберігання з метою збуту та збуту фальсифікованих лікарських засобів, розрахункових документів, документів про здійснення грошових переказів та поштових накладних, пов`язаних із придбанням, збутом та пересиланням фальсифікованих лікарських засобів.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 18.01.2022 у справі №760/33881/21 накладено арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на майно, виявлене та вилучене 16.12.2021 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , а саме: банківську картку № НОМЕР_1 ; банківську картку № НОМЕР_2 ; банківську картку № НОМЕР_3 ; тримач сім-карти НОМЕР_4 , тримач сім-карти НОМЕР_5 ; тримач сім-карти НОМЕР_6 ; тримач сім-карти НОМЕР_7 ; тримач сім-карти НОМЕР_8 ; тримач сім-карти НОМЕР_9 ; тримач сім-карти НОМЕР_10 ; тримач сім-карти НОМЕР_11 ; тримач сім-карти НОМЕР_12 ; тримач сім-карти НОМЕР_13 ; тримач сім-карти НОМЕР_14 ; тримач сім-карти НОМЕР_15 ; тримач сім-карти НОМЕР_16 ; тримач сім-карти НОМЕР_17 ; сім-картку НОМЕР_18 ; тримач сім-карти НОМЕР_19 ; мобільного телефону «Redmi» IMEI НОМЕР_20 ; телефон «Iphone» IMEI НОМЕР_21 ; телефон «Iphone» IMEI НОМЕР_22 ; телефон «Iphone» IMEI НОМЕР_23 ; телефон «Nokia» IMEI НОМЕР_24 ; телефон «Nokia» IMEI НОМЕР_25 ; телефон «Nokia» IMEI НОМЕР_26 , телефон «Philips» IMEI НОМЕР_27 ; телефон «Fly» IMEI НОМЕР_28 ; планшет «Ipad» SN GG8SQ3KUMF3M; планшет «Ipad» SN: НОМЕР_29 ; ноутбук «MacBook Pro» SN: GO2P30XNG3QN; грошові кошти в сумі 210 950 грн.; грошові кошти в сумі 620 доларів США.

Так, при вирішенні питання про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0000008 від 24.03.2021 слідчий суддя дійшов висновку, що вказане в клопотанні прокурора майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та іншим шляхом неможливо отримати доступ до вказаних документів для проведення необхідних експертиз, провести інші слідчі (процесуальні) дії. Слідчий суддя вважав доведеним наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України. Враховуючи зазначене, на переконання слідчого судді, наявні достатні підстави для арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя, приймаючи до уваги доводи заявника, вважає, що вилучені банківські картки та грошові кошти, що належать ОСОБА_3 не відповідає критеріям речових доказів, викладеним у ст. 98 КПК України, що свідчить про відсутність потреби в подальшому застосуванні арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

У той же час, слідчий суддя враховує, що у цьому кримінальному провадженні мають значення не самі по собі матеріальні носії інформації доказове значення, а наявні на них електронні файли і відомості.

У цьому контексті слід відзначити, що електронний документ не має жорсткої прив`язки до певного матеріального носія, а тому один і той же документ (файл) може існувати у ідентичному вигляді на різних носіях. При цьому, всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення (аналогічна позиція міститься у постановах ККС ВС у справі №490/10025/17 від 19 травня 2020 року та у справі № № 677/2040/16-к від 22 жовтня 2020 року).

З огляду на це, електронні документи є самостійними джерелами доказів, а тому, у випадку їх копіювання на інший матеріальний носій і за умови належного фіксування результатів такої дії, немає необхідності у збереженні матеріальних носіїв інформації, на яких такі електронні документи початково містились (за виключенням передбачених законом випадків).

З матеріалів кримінального провадження №0000008 від 24.03.2021 вбачається, що вилучені 16.12.2021 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , мобільні телефони, банківські картки, тримачі для сім-карт та сім-карти, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також інших обставин, які мають значення для проведення досудового розслідування, були оглянуті, що підтверджується протоколом огляду від 09.02.2022.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час сам по собі носій інформації доказового значення не має, а отже не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а тому слідчий суддя вважає не виправданим подальше утримання вилучених електронних носіїв інформації, у подальшому їх арешті потреба відпала.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Також, вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Викладене заявником обгрунтування клопотання дає підстави для висновку, що в кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на вищезазначене майно, порушено справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження. На даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності ОСОБА_3 у вигляді заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися своїм майном.

Також, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так, прокурор у судове засідання не з`явився та не висловив власну позицію щодо необхідності у забезпеченні арешту вказаного майна.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт на майно ОСОБА_3 накладався ухвалою слідчого судді 18.01.2022, тобто більше ніж за рік до моменту розгляду даного клопотання про його скасування, з метою збереження речових доказів для проведення експертиз, вчинення інших процесуальних дій.

У свою чергу, прокурор, не довів, що у органу досудового розслідування на момент розгляду клопотання про скасування арешту існує необхідність у здійсненні в майбутньому процесуальних дій, визначених в ухвалі слідчого судді про накладення арешту від 18.01.2022, а також наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

З огляду на наведене, а також тієї обставини, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна відпала, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст. 98, 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати, накладений в рамках кримінального провадження № 0000008 від 24.03.2021 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.01.2022 (справа №760/33887/21), арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, виявленого та вилученого 16.12.2021 в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , майна, а саме:

- банківської картки № НОМЕР_1 ;

- банківської картки № НОМЕР_2 ;

- банківської картки № НОМЕР_3 ;

- тримача сім-карти НОМЕР_4 ,

- тримача сім-карти НОМЕР_5 ;

- тримача сім-карти НОМЕР_6 ;

- тримача сім-карти НОМЕР_7 ;

- тримача сім-карти НОМЕР_8 ;

- тримача сім-карти НОМЕР_9 ;

- тримача сім-карти НОМЕР_10 ,

- тримача сім-карти НОМЕР_11 ;

- тримача сім-карти НОМЕР_12 ;

- тримача сім-карти НОМЕР_13 ,

- тримача сім-карти НОМЕР_14 ;

- тримача сім-карти НОМЕР_15 ;

- тримача сім-карти НОМЕР_16 ;

- тримача сім-карти НОМЕР_17 ;

- сім-картки НОМЕР_18 ;

- тримача сім-карти НОМЕР_19 ;

- мобільного телефону «Redmi» IMEI НОМЕР_20 ;

- телефону «Iphone» IMEI НОМЕР_21 ;

- телефону «Iphone» IMEI НОМЕР_22 ;

- телефону «Iphone» IMEI НОМЕР_23 ;

- телефону «Nokia» IMEI НОМЕР_24 ;

- телефону «Nokia» IMEI НОМЕР_25 ;

- телефону «Nokia» IMEI НОМЕР_26 ,

- телефон «Philips» IMEI НОМЕР_27 ;

- телефону «Fly» IMEI НОМЕР_28 ;

- планшету «Ipad» SN GG8SQ3KUMF3M;

- планшету «Ipad» SN: DLXV12HLJ263;

- ноутбука «MacBook Pro» SN: GO2P30XNG3QN;

- грошових коштів в сумі 210 950 грн.

- грошових коштів в сумі 620 доларів США.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1