Справа № 357/2569/23
У Х В А Л А

про особисте зобов`язання

10 березня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

розглянувши у м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу, особистого зобов`язання, стосовно підозрюваної:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Біла Церква, Київської області, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, заміжньої, непрацюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у кримінальному провадженні № 0001182, яке внесене до ЄРДР 03 червня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, слідчий ОСОБА_5 просила:

1) застосувати запобіжний захід, особисте зобов`язання, строком на два місяці до підозрюваної ОСОБА_4 ;

2) відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати щодо визначеної службової особи із встановленою періодичністю (слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження); не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) контроль за виконанням покладених на останнього обов`язків покласти на слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивувала тим, що ОСОБА_4 вручено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

Вона обґрунтовується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

На її думку, якщо не застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід, існує ризик того, що остання може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, тобто вчинити дію, про які зазначено у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На її думку, про можливість переховування підозрюваної ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду свідчить така сукупність обставин.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану проти власності, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. ОСОБА_4 , будучи особою працездатного віку, в Україні ніде не працює та суспільно-корисною працею не займається, постійного законного джерела доходу (прибутку) не має. Сукупність цих обставин дає підозрюваному можливість легко змінити місце свого проживання без наслідків для його сімейного та матеріального благополуччя. Також під час досудового розслідування, остання за місцем реєстрації та фактичним місцем проживання була відсутня, що підтверджується протоколом допиту сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , матері підозрюваної ОСОБА_9 та витягом з системи обліку осіб, що перетнули Державний кордон України «АРКАН» у період часу з 23 червня 2017 року по 23 червня 2022 року, оскільки ОСОБА_4 виїхала за межі України 29 травня 2022 року. Також враховуючи те, що ОСОБА_4 знала, що стосовно неї проводиться досудове розслідування, оскільки вона надала пояснення по даному факту та відшкодувала шкоду ТОВ «АВІОН+» у повному розмірі, тому можна дійти висновків, що підозрювана ОСОБА_4 , переховувалась від органів досудового розслідування.

Вважала, що запобігти зазначеним ризикам, враховуючи дані про особу підозрюваної ОСОБА_4 можливо за домогою найм`якшого запобіжного заходу - особистого зобов`язання, оскільки без його застосування неможливо буде забезпечити дієвість кримінального провадження.

Також, вказувала, що враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_4 та обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 , останню необхідно зобов`язати виконувати покладені на неї слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого ОСОБА_5 , за обставин та підстав викладених у ньому.

У свою чергу, підозрювана ОСОБА_4 проти застосування до нього запобіжного заходу не заперечував, будь-яких обставин та підстав для його застосування не оспорювала.

Отже, слідча суддя вирішуючи клопотання слідчого ОСОБА_5 , враховує, що спірних питань між сторонами немає і дослідивши додані до нього матеріали, проаналізувавши його на відповідність вимогам КПК України, дійшла до таких висновків.

Частина перша статті 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Отже, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя спочатку має установити чи обґрунтована підозра, у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, потім, чи є достатні підстави вважати, що існує один з ризиків, передбачений у ч. 1 ст. 177 КПК України і на які указав слідчий чи прокурор, і, в останню чергу, чому більш м`які запобіжні заходи, будуть недостатніми для запобігання ризикам на які указав слідчий чи прокурор, та проаналізувати доводи, на предмет доведеності, чому до підозрюваного належить застосувати один, чи кілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідча суддя зазначає, що у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, за заявою № 42310/04, зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею установлено, що 05 серпня 2022 року ОСОБА_4 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфіковане за ч. 4 ст. 191 КК України, як розтрата чужого майна, яке було в її віданні, вчиненому в умовах воєнного стану.

Фактичні обставини, вказаних кримінальних правопорушень, викладені таким чином.

У зв`язку з військовою агресією федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України за № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, о 05 годині 30 хвилин на території України введено воєнний стан строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України за №259/2022 від 18.04.2022, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Із 7 березня 2022 року Законом № 2117-IX внесено зміни до КК щодо посилення відповідальності за злочини за ст. 191 вчинені в умовах воєнного стану. Нині ж привласнення, учинене в умовах воєнного або надзвичайного стану є особливо кваліфікованим складом злочину. Вчинення привласнення в умовах воєнного стану одразу кваліфікується за ч. 4 ст. 191 КК України.

Встановлено, що в період часу з 07 травня 2022 року по 22 травня 2022 року ОСОБА_4 , на підставі усної домовленості проходила стажування на посаду касира в магазині «Продукти», що належить ТОВ «АВІОН+», що по вул. Олеся Гончара 5 в м. Біла Церква.

Так, ОСОБА_4 будучи особою, яка несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність, з можливістю доступу до товарно-матеріальних цінностей в період здійснення трудової діяльності, була зобов`язана отримувати від відвідувачів магазину кошти за проданий товар ТОВ «АВІОН+», які в подальшому повинна була складати в касу магазину «Продукти», що належить ТОВ «АВІОН+», що по вул. Олеся Гончара 5 в м. Біла Церква Київської області, та здавати касу менеджеру магазину по закінченні зміни.

Однак, 21 травня 2022 року о 15 годині 40 хвилин, виконуючи вищевказані обов`язки, ОСОБА_4 діючи умисно, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок товарно-матеріальних цінностей, перебувала в касовій зоні в приміщенні магазину «Продукти», ТОВ «АВІОН+» (), що розташований за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Олеся Гончара, 5, де в шухляді зберігались грошові кошти, до якої вона мала вільний доступ та в цей час у останньої виник злочинний умисел, спрямований на привласнення грошових коштів, отриманих з продажу товарів.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на привласнення майна, яке було в її віданні, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, привласнила готівкові кошти за реалізований товар в сумі 12839 гривень 36 копійок.

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, привласненими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «АВІОН+» () майнової шкоди на суму 12839 гривень 36 копійок.

Слідча суддя, дослідивши текст вказаної підозри, перевіривши матеріали надані на її підтвердження, заслухавши підозрюваної ОСОБА_4 , який вину визнає, обставин зазначених у підозрі не оспорює, вважає доведеною її обґрунтованість.

Про це свідчать: заява про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_10 ; протокол огляду місця події магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул. О. Гончара, 5 в м. Біла Церква Київської області, ТОВ «АВІОН+»; покази представника потерпілого ОСОБА_10 ; огляд відеозаписів, отриманого від представника потерпілого ОСОБА_10 , з камер внутрішнього відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , від 21 травня 2022 року; покази свідка ОСОБА_11 , продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 ТОВ «АВІОН+», яка виявила недостачу грошових коштів у касі магазину; додаткові покази потерпілого ОСОБА_10 ; додаткові покази свідка ОСОБА_11 .

В свою чергу, слідча суддя, на виконання п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, перевіривши, чи існують достатні підстави вважати, що існують ризики, на які вказав слідчий та прокурор, вважає доведеним, що у разі незастосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу дійсно існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може вчиняти спроби переховуватися від органу досудового розслідування або суду.

Такого висновку, слідча суддя дійшла, з огляду на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану, проти власності, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. ОСОБА_4 , будучи особою працездатного віку, в Україні ніде не працює та суспільно-корисною працею не займається, постійного законного джерела доходу (прибутку) не має. Сукупність цих обставин дає підозрюваному можливість легко змінити місце свого проживання без наслідків для його сімейного та матеріального благополуччя. Також під час досудового розслідування, остання за місцем реєстрації та фактичним місцем проживання була відсутня, що підтверджується протоколом допиту сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , матері підозрюваної ОСОБА_9 та витягом з системи обліку осіб, що перетнули Державний кордон України «АРКАН» у період часу з 23 червня 2017 року по 23 червня 2022 року, оскільки ОСОБА_4 виїхала за межі України 29 травня 2022 року. Також враховуючи те, що ОСОБА_4 знала, що стосовно неї проводиться досудове розслідування, оскільки вона надала пояснення по даному факту та відшкодувала шкоду ТОВ «АВІОН+» у повному розмірі, тому можна дійти висновків, що підозрювана ОСОБА_4 , переховувалась від органів досудового розслідування.

Отож, слідча суддя вважає, що до підозрюваної ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Отже, слідчий суддя погоджується із прокурором ОСОБА_3 , що попередити установлені ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи всі дані про особу підозрюваного, на підставі наявних матеріалів, враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, можливо шляхом обрання підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Слідчий суддя, вважає доведеним, що для досягнення задекларованої мети запобіжних заходів у ч. 1 ст. 177 КПК України, на підозрюваної ОСОБА_4 належить покласти обов`язки, передбачені у п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи з встановленою періодичністю (слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження); не відлучатися із населеного пункту, у якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст. 177, 178, 179, 194, 309-310 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу, особистого зобов`язання, стосовно підозрюваної: ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001182, яке внесене до ЄРДР 03 червня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід - особисте зобов`язання, строком на два місяці.

Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_4 :

1) прибувати до визначеної службової особи з встановленою періодичністю (слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження);

2) не відлучатися із населеного пункту, у якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Встановити строк дії обов`язків покладених на ОСОБА_4 тривалістю два місяці.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина ДУБАНОВСЬКА