УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2022 Справа №607/15297/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні №0000081, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

встановив:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на два місяці.

Обгрунтовуючи подане клопотання посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України військовослужбовцем (крім строкової служби), за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Крім того, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які враховувались слідчим суддею при обранні даного запобіжного заходу. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 може: 1. переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочин, який інкримінується ОСОБА_6 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_6 є військовослужбовцем Збройних Сил України та обіймає посаду офіцера резерву запасної батареї військової частини НОМЕР_1 . По службі характеризується негативно, схильний до порушень військової дисципліни. Не здатний критично оцінювати свою діяльність, приймати своєчасні і вірні рішення. У колективі авторитетом не користується. Зловживає спиртними напоями під час виконання службових завдань. Разом з тим, в силу виконання своїх службових обов`язків має широке коло знайомих, у тому числі і серед службових осіб різних правоохоронних органів та воєнізованих формувань, та обізнаний із особливостями роботи правоохоронної системи. Вищевказані обставини, дають підстави вважати, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України, а також переховуватись на території України. 2.Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. ОСОБА_4 перебуваючи на волі під час судового розгялду матиме можливість використовуючи свій авторитет та здобутий бойовий досвід впливати на свідків у кримінальному провадженні, у тому числі на ще не встановлених на цій стадії досудового розслідування свідків з числа своїх колег по роботі та співслужбовців. Зокрема, ОСОБА_4 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань. У тому числі, на підлеглих йому за посадою та званням військовослужбовців. Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на ще невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів, які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких. 3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Підставою застосування обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. 4.Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Залишаючись на волі обвинувачений ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення. Безвідповідальне ставлення офіцера ЗСУ до виконання покладених на нього обов`язків проявлялося у тому, що ОСОБА_6 за відносно незначний проміжок часу в умовах воєнного стану двічі без дозволу командування та будь-яких поважних причин самовільно не з`являвся на службу у розташування військової частини НОМЕР_1 більше 10 діб, а також неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за перебування у стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків. Окрім цього зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. З огляду на це, тримання ОСОБА_4 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду справи.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 пояснив, що подане клопотання підтримує в повному обсязі посилаючись на зазначені у ньому мотиви.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив стосовно задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо клопотання прокурора посилаючись недоведеність та необґрунтованість ризиків зазначених у клопотанні, та не доведенні обставин, що більш м`який запобіжних захід не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого, тому просить обрати більш м`який запобіжний захід. Просить врахувати, що ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає.

Ознайомившись із клопотаннями сторін, наявними матеріалами судового провадження, заслухавши доводи та пояснення сторін, суд дійшов наступних висновків.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В порядку ч.1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На думку суду, стороною обвинувачення доведено достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України військовослужбовцем (крім строкової служби). Однак суд звертає увагу на те, що згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Згідно з частиною першою статті 183 Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2022 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці до 23 грудня 2022 року.

Прокурором доведено, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та подальше його продовження щодо ОСОБА_4 не зменшились та продовжують існувати зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 може:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_6 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_6 є військовослужбовцем Збройних Сил України та обіймає посаду офіцера резерву запасної батареї військової частини НОМЕР_1 . По службі характеризується негативно, схильний до порушень військової дисципліни. Не здатний критично оцінювати свою діяльність, приймати своєчасні і вірні рішення. У колективі авторитетом не користується. Зловживає спиртними напоями під час виконання службових завдань. Разом з тим, в силу виконання своїх службових обов`язків має широке коло знайомих, у тому числі і серед службових осіб різних правоохоронних органів та воєнізованих формувань, та обізнаний із особливостями роботи правоохоронної системи. Вищевказані обставини, дають підстави вважати, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України, а також переховуватись на території України.

2.Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. ОСОБА_4 перебуваючи на волі під час судового розгляду матиме можливість використовуючи свій авторитет та здобутий бойовий досвід впливати на свідків у кримінальному провадженні, у тому числі на ще не встановлених на цій стадії досудового розслідування свідків з числа своїх колег по роботі та співслужбовців. Зокрема, ОСОБА_4 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань. У тому числі, на підлеглих йому за посадою та званням військовослужбовців. Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на ще невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів, які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Підставою застосування обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

4.Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Залишаючись на волі обвинувачений ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення. Безвідповідальне ставлення офіцера ЗСУ до виконання покладених на нього обов`язків проявлялося у тому, що ОСОБА_6 за відносно незначний проміжок часу в умовах воєнного стану двічі без дозволу командування та будь-яких поважних причин самовільно не з`являвся на службу у розташування військової частини НОМЕР_1 більше 10 діб, а також неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за перебування у стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків.

Під час оцінки в сукупності всіх обставин ЄСПЛ через призму рішень зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

В п. 74 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.04.2021 року Справа N 800/331/16 (800/13/16) значено, що відповідно до Конвенції та практики ЄСПЛ, зокрема у справах "Нечипорук і Йонкало проти України", "Харченко проти України" та "Лабіта проти Італії", обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Також суд враховує . що згідно ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Будь-яких передбачених законом обставин, які би свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує саме такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено та сторонами не доведено, а тому суд відхиляє доводи обвинуваченого та його захисника стосовно відсутності підстав, для продовження строку тримання під вартою та обрання стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Зокрема, доказів існування інших обставин, що виникли після прийняття рішення про застосування запобіжного заходу, які б спростовували наявність чи свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також спростовують суспільну небезпеку особи обвинуваченого, стороною захисту суду також не надано, тому клопотання захисника про заміну запобіжного заходу, суд вважає безпідставним та таким, що до задоволення не підлягає.

Наявність декількох ризиків у сукупності, існування яких доведене прокурором унеможливлює застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, оскільки жоден з них не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання ним своїх обов`язків.

Разом з тим суд вважає, що продовження строку застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі Летельє проти Франції" особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від суду, незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення іншого кримінального правопорушення, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, із врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , його стану здоров`я, майнового стану, інкримінованого правопорушення, соціальних зв`язків, суд приходить до переконання про необхідність продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, враховуючи перебіг судового розгляду, оскільки жоден із більш м`яких не буде здатен запобігти існуючим ризикам.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 8, 22, 94, 177, 178, 182, 183, 198, 315 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовільнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії запобіжного заходу тримання під вартою на 2 (два) місяці до 19 лютого 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали закінчується 19 лютого 2023 року в 23 год. 59 хв.

Копію ухвали вручити учасникам і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26» Міністерства юстиції України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_1