ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2006/22 Номер провадження 11-кп/814/1248/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 травня 2022 року за №0000373, за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , у інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Манченки Харківського р-ну Харківської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз

27 липня 2006 року Апеляційним судом Харківської області за ч.4 ст.187, п.п.4, 6, 12, 15 ст.115, ч.2 ст.194, ч.1 ст.70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

визнано винуватим і засуджено за ч.4 ст.185 КК України на 6 років позбавлення волі, строк якого ухвалено обчислювати з 05 жовтня 2022 року.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат і речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він з 05 до 07 травня 2022 року 08 години 30 хвилин в умовах воєнного стану, діючи повторно, шляхом зриву замка та зламу дверей проник у складське приміщення на території ФОП « ОСОБА_10 » по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_9 3 електродвигуна, 2 пари електрошнурів і стартових конденсаторів до цих двигунів, загальною вартістю 7 100 гривень.

В апеляційних скаргах з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість:

потерпілий ОСОБА_9 просить змінити вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2022 року та призначити ОСОБА_8 покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував його позицію про призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, відсутність претензій майнового та морального характеру до ОСОБА_8 , який йому відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду, що в оскаржуваному судовому рішенні безпідставно не визнано обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до п.2 ч.1 ст.66 КК України;

захисник ОСОБА_7 просить змінити вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2022 року, призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки. Такі вимоги обґрунтовує тим, що місцевий суд при призначенні покарання не врахував те, що: обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував ОСОБА_9 заподіяну шкоду, що є обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , активно займався волонтерською діяльністю у ГО "Будянська молодь", де характеризувався позитивно, раніше неофіційно працював, а потерпілий не має претензій до обвинуваченого й просив призначити останньому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційних скарг, заперечення прокурора проти апеляційних скарг, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційних скарг і дійшла висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтованості його засудження та кваліфікації дій за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, в умовах воєнного стану, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст.404 КПК України в зазначеній частині оскаржуваний вирок у апеляційному порядку не переглядається.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 розглянуто в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи обвинуваченого про призначення йому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України позбавлені підстав.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

За змістом приписів ст.75 КК України при застосуванні даної норми кримінального закону всі зібрані в справі дані щодо обставин вчинення кримінального правопорушення в сукупності з даними про особу винуватого мають спонукати до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

Санкцією ж ч.4 ст.185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий (а.п.39-41), на спеціальних обліках у медичних закладах не перебуває (а.п.42-43), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.44), наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, та обставини, що його обтяжує рецидив злочинів.

За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Усупереч доводам апеляційної скарги захисника, з матеріалів справи не вбачається, що поведінка обвинуваченого була проявом активного сприяння розкриттю злочину, направлена саме на активну та ініціативну допомогу слідству в установленні нових фактів і обставин злочину. У той же час, визнання ОСОБА_8 своєї вини та надання правдивих показань по обставинах злочину в суді першої інстанції ще не підтверджує такої обставини, як активне сприяння розкриттю злочину.

Твердження сторони захисту про наявність у діях обвинуваченого обставини, що пом`якшує покарання, у вигляді добровільного усунення заподіяної шкоди є неспроможними, оскільки таке усунення має бути добровільним, у той час майно потерпілій особі було повернуто завдяки діяльності поліції, а не волевиявленню ОСОБА_8 .

Аргументи ж захисника про працевлаштування обвинуваченого не знайшли свого підтвердження перевіркою матеріалів кримінального провадження. Не надано відповідних даних про це захистом і під провадження в суді апеляційної інстанції.

Водночас, що стосується думки потерпілого, який просив не позбавляти волі ОСОБА_8 , то вона не утворює собою звернену до суду процесуальну вимогу, підлягає врахуванню в сукупності з іншими обставинами, не маючи над ними пріоритету та не є вирішальною при прийнятті рішення в ході застосування положень ст.ст.50, 65 і 75 КК України.

Колегія суддів ураховує, що обвинувачений з квітня 2021 року до жовтня 2022 року здійснював волонтерську діяльність у ГО «Будянська молодь», де характеризувався позитивно, однак ці дані самі по собі не вказують на наявність достатніх обставин для пом`якшення заходу примусу ОСОБА_8 і застосування до нього положень ст.75 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений неодноразово відбував максимальне строкове покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, останній раз за особливо тяжкі злочини проти власності, пов`язані з убивством людини з корисливих мотивів та з особливою жорстокістю, однак належних висновків для себе не зробив і на шлях виправлення не став, натомість у період непогашених, незнятих судимостей, повторно вчинив тяжкий корисливий злочин з проникненням у приміщення, підвищена суспільна небезпека якого визначається насамперед вчиненням його в умовах воєнного стану, що означає те, що викрадення чужого майна ОСОБА_8 здійснювалось з використанням найбільш несприятливого для суспільства часу, тяжких обставин і умови, в яких опинилося суспільство, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для висновку щодо зменшення обвинуваченому розміру покарання та можливості виправлення останнього без ізоляції від суспільства.

Призначене ОСОБА_8 покарання, яке є наближеним до мінімального, відповідає вимогам ст.ст.50, 65, КК України, за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті покарання, тобто є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Отже, апеляційні скарги є необґрунтованими та підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , у інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - у той же строк з дня вручення йому її копії.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .