17.04.2023
справа №642/1748/23
провадження № 1-кс/642/1059/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст. слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 погоджене прокурором про тимчасовий доступ до документів у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000590 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вищезазначене клопотання. В обґрунтування зазначено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000590 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна ІНФОРМАЦІЯ_1 проголошує державний суверенітет України, як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканою і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України Конституції України.

Зокрема положення статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократично, соціальною, правовою унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень,

визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Законом України «Про оборону України» № 1932-XII від 06.12.1991 визначено, що обороноздатність держави - здатність держави до захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Вона складається з матеріальних і духовних елементів та є сукупністю воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони та належних умов для його реалізації.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

На території України не допускається розташування іноземних військових баз.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, ІV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (далі рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним правовим діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

До складу ООН входять Україна, рф та ще49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ІНФОРМАЦІЯ_3 , усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування, як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією ІНФОРМАЦІЯ_3 № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується, як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов,

передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала

в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Порушуючи вказані норми Президент рф ОСОБА_4 , а також інші представники влади рф, діючи всупереч вимогам пп. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_4 на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, і здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою змін меж території та державного кордону України всупереч порядку, встановленому Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, та Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 19.02.2023 строком на 90 діб.

У частині 2 статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» зазначено, що Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Відповідно до Закону України № 2265-IX від 22.05.2022 «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України,

символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» визначено, що Російська Федерація (далі РФ) є державою-терористом, однією з цілей політичного режиму якої є геноцид Українського народу, фізичне знищення, масові вбивства громадян України, вчинення міжнародних злочинів проти цивільного населення, використання заборонених методів війни, руйнування цивільних об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури, штучне створення гуманітарної катастрофи в Україні або окремих її регіонах.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, до Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві надійшли матеріали оперативного підрозділу з інформацією про те, що військовослужбовець військової служби за контрактом 4 Прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 , який до 24.02.2022 займав посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип Б) 4 Прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 , під час тимчасової окупації м. Вовчанськ Харківської області добровільно зайняв посаду в незаконному створеному окупаційною адміністрацією правоохоронному органі «Управление внутренних дел военно-гражданской администрации ІНФОРМАЦІЯ_7 »

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про державну прикордонну службу України», ІНФОРМАЦІЯ_8 є правоохоронним органом спеціального призначення.

Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип Б) 4 Прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 , був працівником правоохоронного органу.

Крім того встановлено, що у провадженні ІНФОРМАЦІЯ_9 перебуває кримінальне провадження №0000626 від 18.10.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.7 ст.111- 1 КК України.

У ході розслідування вказаного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей та документів ІНФОРМАЦІЯ_10 від 09.02.2023 у слідчих Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві з кримінального провадження № 0000146 були вилучені оригінали документів щодо діяльності ОСОБА_5 у незаконно створеному органы окупаційної влади «Управление внутренних дел ІНФОРМАЦІЯ_7 », а саме:

- папка для паперів « ОСОБА_6 », в якій містяться. Фотокартка 9х12 на 1 арк, 2 фотокартки 3х4 на 1 акр., копія паспорта громадянина України ОСОБА_5 на 1 арк., копія службового посвідчення НОМЕР_1 молодшого сержанта ІНФОРМАЦІЯ_11 , виданого ОСОБА_5 08.12.2021 на 1 арк., копія свідоцтва про здобуття повної загальної середньої освіти ОСОБА_5 на 1 арк., копія свідоцтва про приписку до призивної дільниці ОСОБА_5 на 1 арк., копія витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 №382-ОС від 01.09.2021 ро прийняття на службу ОСОБА_5 на 1 арк., копія свідоцтва про здобуття робітничої професії ОСОБА_5 на 1 арк., копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_5 на 1 арк., копія посвідчення водія ОСОБА_5 на 1 арк., копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_5 на 3 арк., копія свідоцтва про розірвання щлюбу ОСОБА_5 на 1 арк., копія паспорта громадянина України ОСОБА_7 на 2 арк.(мати ОСОБА_5 ), автобіографія ОСОБА_5 на 1 арк., анкета ОСОБА_5 на 3 арк., пояснення ОСОБА_8 на 1 арк.

- папка для паперів «Договора Двуречная», в якій містяться: Трудовой договор Временной гражданской администрации ІНФОРМАЦІЯ_12 » за підписом « ОСОБА_6 » у 2 примірниках на 4 аркушах з додатками на 4 аркушах: «заявление», «согласие на обработку данных», «подписка о неразглашении информации», «лист согласования».

Вказані оригінали документів були вилучені слідчими ІНФОРМАЦІЯ_13 під час проведення обшуків на деокупованій території Харківської області.

На теперішній час оригінали документів, які мають значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення перебувають у володінні слідчих ІНФОРМАЦІЯ_9 , які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000626 від 18.10.2022 ( АДРЕСА_1 ).

Вказані документи мають суттєве значення для досудового розслідування кримінального провадження № 0000590 від 30.03.2023. Зазначені документи, окрім іншого, містять в собі персональні дані осіб, які перейшли на бік окупаційної влади за співпрацювали з нею, у тому числі ОСОБА_5 .

Без отримання вищезазначених документів, які знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000626 від 18.10.2022 за ознаками ч. 7 ст. 111-1 КК України, на теперішній час неможливо повно встановити обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно зі ст. 91 КПК України, зокрема обставини події кримінального правопорушення, послідовність дій особи, яка, ймовірно, причетна до вчинення кримінального правопорушення, встановити винних осіб та механізм вчинення злочину.

Слідчий у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання підтримує у повному обсязі.

У судове засідання представник особи, у володінні якого знаходиться інформація, не викликався відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, оскільки слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення інформації.

У судове засідання представник особи, у володінні якого знаходиться інформація, не викликався відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, оскільки слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення інформації.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Як зазначено у ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходиться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що існує обґрунтована підстава щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, може бути виконане.

Таким чином, вищезазначені обставини дають слідчому судді підстави для висновку про наявність передбачених ст. 132, ч. 1ст. 162, ч. 5 ст. 163 та ч. 6 ст. 163 КПК України підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 160, 162, 163 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Надати старшому слідчому Другого слідчого відділу (із дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_9 дозвіл на тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження № 0000626 від 18.10.2022 за ознаками ч. 7 ст. 111-1 КК України, які знаходяться у володінні слідчих ІНФОРМАЦІЯ_9 , які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000626 від 18.10.2022 ( АДРЕСА_1 ) з можливістю вилучення оригіналів документів, в яких містяться дані щодо співпраці працівника правоохоронного органу ОСОБА_5 з представниками окупаційної влади, а саме:

- папка для паперів « ОСОБА_6 », в якій містяться. Фотокартка 9х12 на 1 арк, 2 фотокартки 3х4 на 1 акр., копія паспорта громадянина України ОСОБА_5 на 1 арк., копія службового посвідчення НОМЕР_1 молодшого сержанта ІНФОРМАЦІЯ_11 , виданого ОСОБА_5 08.12.2021 на 1 арк., копія свідоцтва про здобуття повної загальної середньої освіти ОСОБА_5 на 1 арк., копія свідоцтва про приписку до призивної дільниці ОСОБА_5 на 1 арк., копія витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 №382-ОС від 01.09.2021 ро прийняття на службу ОСОБА_5 на 1 арк., копія свідоцтва про здобуття робітничої професії ОСОБА_5 на 1 арк., копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_5 на 1 арк., копія посвідчення водія ОСОБА_5 на 1 арк., копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_5 на 3 арк., копія свідоцтва про розірвання щлюбу ОСОБА_5 на 1 арк., копія паспорта громадянина України ОСОБА_7 на 2 арк.(мати ОСОБА_5 ), автобіографія ОСОБА_5 на 1 арк., анкета ОСОБА_5 на 3 арк., пояснення ОСОБА_8 на 1 арк.

- папка для паперів «Договора Двуречная», в якій містяться: Трудовой договор Временной гражданской администрации ІНФОРМАЦІЯ_12 » за підписом « ОСОБА_6 » у 2 примірниках на 4 аркушах з додатками на 4 аркушах: «заявление», «согласие на обработку данных», «подписка о неразглашении информации», «лист согласования» та інших матеріалів кримінального провадження, яким підтверджується факт переходу ОСОБА_5 , на бік ворога.

Строк дії ухвали становить два місяці з дня її постановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1