Справа № 1-345/11
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

03 квітня 2023 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

представника заявника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_8 , суд -

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_8 перебуває заява ОСОБА_7 про перегляд постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2012 року за нововиявленими обставинами.

21 березня 2023 року потерпілою ОСОБА_4 було подано заяву про відвід судді ОСОБА_8 . В обґрунтування своєї заяви вказує, що суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_8 був головуючим при розгляді кримінальної справи № 1-345/11 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 198-2, ч. 1 ст. 101 КК України, внаслідок чого справа у суді розглядалася з 2011 року по 11 червня 2012 року, що призвело до значного затягування справи. Вказані обставини, на її думку, викликають сумнів у неупередженості судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_8 при розгляді даної заяви.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечила проти задоволення заяви потерпілої ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_8 , вважає, що дана заява є безпідставною та необґрунтованою, просила відмовити в її задоволенні.

Представник заявника ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала заяву ОСОБА_4 та просила суд її задоволити.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали думку прокурора.

Суддя ОСОБА_8 при розгляді заяви про відвід присутнім не був та свої пояснення не надавав.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зазначені доводи заяви та причини для відводу судді ОСОБА_8 , суд не вбачає підстав для його задоволення, так як останній не вмотивований, безпідставний, необґрунтований, відсутні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу, виходячи з наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід, а згідно з ч. 2 цієї ж статті за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

В силу ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у ст. 75 КПК України і їх перелік є вичерпним.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини у відповідній частині передбачає: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Судом встановлено, що 11 червня 2012 року суддею Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_8 було винесено постанову по кримінальній справі № 1-345/11 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 198-2, ч. 1 ст. 101 КК України, якою провадження закрито у зв`язку із закінченням строків давності,звільнивши ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Однак, у відповідності до ч. 11 ст. 35 КПК України, розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається.

Проаналізувавши зміст заяви потерпілоїта оцінивши її за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що викладені нею обставини будь-якими належними, допустимими та об`єктивними доказами не підтверджені, є надуманими та не узгоджуються із вимогами ст. 75 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання про відмову у задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_8 .

Відповідно ст.ст. 81, 82 КПК України, питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82, 369-372 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1