Справа № 303/2205/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному 14.03.2023 до ЄРДР за №0000347 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

з боку сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До Мукачівського міськрайонного суду надійшло кримінальне провадження внесене 14.03.2023 до ЄРДР за №0000347 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

В ході проведення підготовчого судового засідання в даному кримінальному провадженні, прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 подано та підтримано клопотання про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване існуванням визначених п.1-3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, недостатністю, для запобігання останнім, застосування щодо ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу.

ОСОБА_3 не заперечивши щодо продовження дії запобіжного заходу тримання під вартою, просив суд зменшити розмір застави.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Мукачівському міськрайонному суду Закарпатської області, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 до судового розгляду.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд приходить до наступного.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд має перевірити обставини, зазначені у ч.3 ст.199 КПК України на предмет того чи виправдовують вони подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання. Вирішуючи це питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. Зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Ризики, передбачені п.1- 3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, встановлені при вирішенні питання щодо обрання (ухвала Мукачівського міськрайонного суду від 30.09.2022) та, в подальшому, при продовженні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (востаннє, на підставі ухвали слідчого судді від 17.02.2023), не змінилися, будь-яких даних про їх зменшення чи відсутність суду не надано.

Наведені стороною обвинувачення доводи наразі дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення і таким чином негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Згідно з рішенням ЄСПЛ по справі «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.08.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що орган судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачується. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ зазначив що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими причинами в сукупності для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України»).

З врахуванням вищенаведеного та того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів що, зважаючи на тяжкість покарання, яке може бути йому призначене у разі визнання винуватим, являється вагомим психологічним фактором, який може сприяти його переховуванню від суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд також вважає доведеним існування ризику вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення, підтвердженням чого є той факт, що в провадженні Мукачівського міськрайонного суду перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК Україги (ЄРДР за №0000027 від 22.01.2021). У разі зміни запобіжного заходу ОСОБА_3 на більш м`який, останній зможе вчиняти інші кримінальні правопорушення аналогічного змісту.

Враховуючи характер злочинів у яких обвинувачується ОСОБА_3 , суд приходить до висновку щодо існування ризиків впливу на свідків та можливості обвинуваченим знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, становить серйозну загрозу для здоров`я і добробуту людей і справляє негативний вплив на економічні, культурні й політичні основи суспільства у державі.

З врахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги наявність достатніх підстав вважати щодо існування ризиків, передбачених п.1-3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 , у разі визнання його винуватим за висунутим обвинуваченням, відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків на території України: не одружений; утриманців не має; майна у власності не має, а тому, з огляду на суспільну небезпечність інкримінованих діянь, суд приходить до висновку про обґрунтованість необхідності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 і відсутності підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки інший запобіжний захід може не запобігти вищевказаним ризикам, а відтак клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Посиланням сторони захисту на матеріальний стан ОСОБА_3 , як на обставину для зменшення останньому визначеного під час досудового розслідування розміру застави, жодними фактичними даними не підтверджено, а відтак суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому заставу в 208000 грн. Внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, зважаючи на той факт, що даний обвинувальний акт передано раніше визначеному складу суду для спільного розгляду, суд відповідно до ст.ст. 217, 334 КПК України, приходить до висновку, за відсутності заперечень учасників судового розгляду, що дане провадження необхідно передати для вирішення питання щодо об`єднання з кримінальним провадженням (справа №303/7787/21; 1-кп/303/895/21) відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (ЄРДР за №0000027 від 22.01.2021).

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 196-199, 314-316, 369, 370, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному 14.03.2023 до ЄРДР за №0000347 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України на 15 год.00 хв. 20.03.2023.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , до 18 травня 2023 року, з визначеною заставою в розмірі 208000 (двісті вісім тисяч) гривень.

Передати кримінальне провадження, внесене 14.03.2023 до ЄРДР за №0000347 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженням (справа №303/7787/21; 1-кп/303/895/21) відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (ЄРДР за №0000027 від 22.01.2021).

На ухвалу суду, в частині застосування запобіжного заходу, може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1