Справа № 638/4218/22
Провадження № 1-в/638/246/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.11.2022 року, -

встановив:

Начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області на підставі ч.2 ст.78 КК України звернулась до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.11.2022 року.

В обґрунтування подання зазначає, що 27.12.2022 року до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.11.2022 року відносно ОСОБА_4 , яким останнього засуджено за ч.4 ст.185 КК країни до 5 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК країни звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

11.01.2023 року гр. ОСОБА_4 були роз`яснені порядок та умови відбування іспитового строку та наслідки за невиконання обов`язків, покладених на нього судом, про що останній надав підписку. Постановою про встановлення днів явки на реєстрацію засудженому було встановлено реєстрацію у другий та третій вівторок кожного місяця, з якою останній був під підпис ознайомлений. 17.01.2023 року засуджений не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації. 18.01.2023 року засуджений прибув до органу пробації та повідомив, що не має поважних причин не явки на реєстрацію. У зв`язку з чим засудженому було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання та роз`яснено, що в разі подальшого невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, матеріали його особової справи будуть направлені до суду. Однак, 21.03.2023 року засуджений повторно не з`явився на реєстрацію до уповноваженого з питань пробації. 04.04.2023 року засуджений прибув до органу пробації та повідомив, що не має поважних причин неявки на реєстрацію. Засудженому було роз`яснено, що матеріали його особової справи будуть направлені до суду. Орган пробації вважає, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення, ставиться до свого обов`язку безвідповідально.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, пояснивши, що не мав умислу на порушення обов`язків, покладених судом. Також пояснив, що не прибув на реєстрацію за сімейними обставинами.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що відсутні підстави для задоволення подання.

Суд, розглянувши подання, заслухавши думку прокурора, засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, оцінивши докази кожний окремо та у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.11.2022 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, в силу ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Згідно зі ст.76 КК України на ОСОБА_4 покладено обов`язки періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до статті 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

Згідно приписів статті 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п.8 ст.537 КПК України, судом під час виконання вироків вирішується питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки, або систематично скоює правопорушення, які потягнули за собою адміністративні стягнення, та свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного судом покарання. Аналогічні правові вимоги містяться і у частині 2 статті 166 КВК України.

Згідно частини 3 статті 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Судом встановлено, що 27.12.2022 року до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.11.2022 року.

11.01.2023 року гр. ОСОБА_4 були роз`яснені порядок та умови відбування іспитового строку та наслідки за невиконання обов`язків, покладених на нього судом, про що останній надав підписку. Постановою про встановлення днів явки на реєстрацію засудженому було встановлено реєстрацію у другий та третій вівторок кожного місяця, з якою останній був під підпис ознайомлений.

17.01.2023 року засуджений не з`явився на реєстрацію, за що йому було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Засудженому було роз`яснено порядок та умови відбування іспитового строку та наслідки за їх невиконання.

Згідно письмових пояснень засудженого від 18.01.2023 року, він не з`явився на реєстрацію 17.01.2023 року за сімейними обставинами.

21.03.2023 року засуджений повторно не з`явився на реєстрацію. Згідно письмових пояснень засудженого від 04.04.2023 року він не з`явився до органу пробаціїза сімейними обставинами.

Згідно даних УІАП ГУНП в Харківській області від 10.02.2023 року в період іспитового строку ОСОБА_4 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.

Враховуючи викладене, у суду відсутні відомості, які свідчать про злісне ухилення ОСОБА_4 від виконання покарання, призначеного вироком суду, а також про його небажання стати на шлях виправлення, суду не надано доказів притягнення останнього до кримінальної та адміністративної відповідальності, а отже суд вважає подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ч.2 ст.78 КК України, ст.ст.164, 166 КВК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

Подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.11.2022 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів із дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 18.04.2023 року о 15:30 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1