Справа № 754/3303/23
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2023 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0003113 від 17.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2022 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0003113 від 17.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна, а саме, на автомобіля марки «Hyundai Elantra» реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , 2005 року випуску, бежевого кольору, із забороною його відчуження, розпорядження та користування. А також просить визначити місце зберігання на спеціальному майдані тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: м. Київ, вул. Г.Хоткевича, 20Б.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на те, що в провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003113 від 17.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.11.2022 року, приблизно о 20:13 год., в м. києві водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Elantra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Оноре де Бальзака, від вул. Лисківська в напрямку вул. Градинська, поруч буд. №61 по вул. Оноре де Бальзака, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по нерегульованому пішохідному переходу. Внаслідок наїзду ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до КМК ЛШМД.

17.11.2022 року по факту ДТП внесено відомості до ЄРДР за № 0003113, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого ВРЗСТ СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 автомобіль марки «Hyundai Elantra» р.н. НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_3 , 2005 року випуску, бежевого кольору визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Власником автомобіля марки «Hyundai Elantra» р.н. НОМЕР_1 , є фізична особа ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 30.05.2022 року.

На момент ДТП за кермом автомобіля «Hyundai Elantra» р.н. НОМЕР_1 , перебувала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час вищезазначений транспортний засіб перебуває у ОСОБА_7 , за адресою: м. Київ, вул. Миру, 40.

У судовому засіданні Прокурор просить накласти арешт на вищевказаний автомобіль, з метою збереження речових доказів на час проведення досудового розслідування. При цьому зазначив, що автомобіль марки «Hyundai Elantra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , 2005 року випуску, бежевого кольору є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ст. 98 КПК України, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, що є підставою для його арешту тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування. Незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати речового доказу, спотворення пошкоджень, які отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, ремонту транспортного засобу, відчуження автомобіля, а також в подальшому, в тому числі під час судового розгляду, унеможливить проведення огляду автомобіля, додаткових та повторних авто технічних експертиз.

Зацікавлені особи у судове засідання не викликались, оскільки клопотання розглядається у день його надходження до суду.

Слідчим суддею визнано за можливе розглядати клопотання у відсутність зацікавлених осіб, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши клопотання та додатки до нього, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003113 від 17.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Транспортний засіб «Hyundai Elantra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , 2005 року випуску, бежевого кольору, визнаний речовим доказом та зберігався на спеціальному майдані тимчасового утримування транспортних засобів, що за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, 20Б, який був вилучений 16.11.2022 року під час огляду місця дорожньо-транспортної події.

17 листопада 2022 року на транспортний засіб Hyundai Elantra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , 2005 року випуску, бежевого кольору, накладено арешт із забороною його відчуження, розпорядження та користування.

15 грудня 2022 року від судового експерта КНДЕКЦ отримано висновок судової автотехнічної експерти перевірки технічного стану автомобіля «Hyundai Elantra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , 2005 року випуску, бежевого кольору.

13.02.2023 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

20 лютого 2023 року слідчим суддею Деснянського районного суду міста Києва скасовано арешт, на автомобіль «Hyundai Elantra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , 2005 року випуску, бежевого кольору.

На даний час вищезазначений транспортний засіб зберігається на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , який був повернутий останньому під зберігальну розписку 22.02.2023 року.

Згідно зберігальної розписки, ОСОБА_7 зобов`язується зберігати не користуватись, не розпоряджатись та не відчужувати вищезазначений транспортний засіб без дозволу слідства та суду, або до прийняття рішення, а також зобов`язується даний автомобіль не приховувати та надавати на першу вимогу слідчого, прокурора та судді. Попереджений про Кримінальну відповідальність за ст.388 КК України "Приховування майна".

Зурахуванням положень ст. 27 КПК України, якими визначені завдання кримінального судочинства, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності.

Судами як першої так і апеляційної інстанції за результатами розгляду клопотань про арешт майна неодноразово надавалась оцінка обґрунтованості доводів прокурора/слідчого та наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вказані обставини мають істотне значення при вирішенні питання щодо накладення арешту на зазначене в клопотанні майно. Недотримання вимог закону слідчим позбавляє суд можливості прийняти законне та обгрутнтоване рішення щодо розгляду клопотання про арешт майна по суті.

Згідно із ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор з клопотанням.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Прокурор в своєму клопотанні посилається на необхідність збереження речового доказу.

При вивченні доводів прокурора викладених у клопотанні щодо необхідності накладення арешту на майно, слідчим суддею встановлено, що прокурором не наведено жодних доказів того, що повторне накладення арешту на майно, арешт з якого був скасований ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2023 року призведе до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення.

Крім того, санкція ч. 2 ст. 286 КК України за якою проводиться досудове розслідування не передбачає конфіскації майна.

Експертизи по даному автомобілю проведені, та результати її слідством отримані.

В матеріалах клопотання не міститься жодної інформації, що ОСОБА_7 після передачі йому, автомобіля марки «Hyundai Elantra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання намагався пошкодити, зіпсувати, втратити, знищити, чи вчинити дії щодо передачі майна в користування іншій особі.

Крім того, у клопотанні не вказано, яким чином сторона у якої знаходиться на відповідальному зберіганні автомобіль «Hyundai Elantra» реєстраційний номер НОМЕР_1 перешкоджає органу досудового розслідування проводити додаткові та повторні авто технічні експертизи.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту майна допускається з метою забезпечення дієвості кримінального провадження. Однак, стороною обвинувачення не обґрунтовано необхідність накладення повторного арешту на вищевказаний автомобіль для реалізації завдань кримінального провадження.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0003113 від 17.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_8