КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 15.09.2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про накладення арешту.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено належними та допустимими доказами відповідність нежитлових приміщень, на які прокурор просить накласти арешт, критеріям, визначеним ст.ст.98, 167 ч.2 КПК України, та можливість подальшого їх використання як речових доказів у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та накласти арешт на нежитлові будівлі в літері «Б» загальною площею 24.0 кв.м., нежитлової будівлі в літері «В» загальною площею 38.0 кв.м, нежитлової будівлі в літері «Г» загальною площею 20 кв.м. нежитлової будівлі в літері «Д» загальною площею 27 кв.м., які знаходяться по проспекту С. Бандери 34-А в Оболонському районі м. Києва та на підставі приватної власності належить приватному підприємству «ТЕХНОПРОЕКТБУДСЕРВІС» () та нежитлової будівлі в літ «В» 23,6 кв.м., які знаходяться по АДРЕСА_1 та на підставі приватної власності належить Приватному акціонерному товариству СП «ПАРТНЕР» () шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.
Прокурор в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що постановою прокурора ОСОБА_5 від 09.09.2022 р. у кримінальному провадженні №0000308 вказане у клопотанні майно було визнане речовими доказами, оскільки воно має доказове значення в рамках кримінального провадження та є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Прокурор вказує, що ухвала слідчого судді прийнята формально за неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення питання через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
На думку прокурора, враховуючи спроби забудовника отримати дозвіл на будівельні роботи з реконструкції нежитлових будівель «Б», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 та отримання у подальшому дозволу на будівельні роботи з реконструкції вказаних будівель у багатофункціональний комплекс, існують реальні ризики знищення та перетворення вказаних житлових будівель, які є предметом злочину, адже вони здобуті внаслідок обману шляхом подання підроблених документів.

Прокурор вважає, що суд під час розгляду клопотання дійшов неправильного висновку про недоцільність накладення арешту на вказану земельну ділянку, а також про відсутність підстав для задоволення клопотання, посилаючись на ст. 170 КПК України. Звертає увагу, що судом не досліджувалась постанова про визнання речовими доказами вказаних будівель від 09.09.2022 р. та підстави накладення арешту на нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 38-Б будівля ОСОБА_6 , що свідчить про не взяттям судом до уваги доказів, які могли істотно вплинути на його висновки.

В судове засідання представник власника майна не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається із представлених в апеляційний суд матеріалів, Оболонською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідування у кримінальному провадженні №0000308 від 16.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 358 КК України.
Під час досудового розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування дійшов висновку, що нежитлові будівлі Б,В,Г,Д загальною площею 109 кв.м за адресою АДРЕСА_2 є об`єктом кримінально протиправних дій та не накладення арешту на вказане майно призведе до знищення, перетворення вказаних нежитлових будівель, адже забудовник вже отримав дозвіл на здійснення будівельних робіт з реконструкції вказаних будівель, єдиний під час військового стану на території Києва.
Постановою прокурора ОСОБА_5 від 09.09.2022 вказані нежитлові будівлі Б,В,Г,Д загальною площею 109 кв.м., за адресою м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 34А, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000308 від 16.02.2022, оскільки вони мають доказове значення у рамках зазначеного кримінального провадження та є предметом та об`єктом кримінально-протиправних дій.
12.09.2022 року прокурор Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва із клопотанням про накладення арешту, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, на нежитлові будівлі в літері «Б» загальною площею 24.0 кв.м., нежитлової будівлі в літері «В» загальною площею 38.0 кв.м., нежитлової будівлі в літері «Г» загальною площею 20 кв.м., нежитлової будівлі в літері «Д» загальною площею 27 кв.м., які знаходяться по проспекту С.Бандери 34-А в Оболонському районі м. Києва та на підставі приватної власності належних приватному підприємству «ТЕХНОПРОЕКТБУДСЕРВІС» () та нежитлової будівлі літ «В» 23,6 кв.м, які знаходяться по АДРЕСА_1 та на підставі приватної власності належить Приватному акціонерному товариству СП «ПАРТНЕР» ().
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 15.09.2022 року у задоволенні вказаного вище клопотання було відмовлено.
Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, представника власника майна, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги статті 170 КПК України та вказав, що прокурором не доведено що нежитлові приміщення відповідають критеріям, визначеним ст.ст.98, 167 ч.2 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про те, що прокурором у клопотанні не доведено належними та допустимими доказами, що нежитлові приміщення, на які прокурор просить накласти арешт, відповідають критеріям, визначеним ст.ст.98, 167 ч.2 КПК України, та можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 358 КК України, за фактичних обставин, які викладені в клопотанні про арешт майна та які містяться у витягу з ЄРДР.

Крім того, як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, в клопотанні не вказується і до нього не долучено належних та допустимих доказів того, що майно, на яке слід накласти арешт належало чи належить підозрюваному у кримінальному провадженні або особам, які в силу Закону повинні нести за нього цивільну відповідальність.

Навпаки, доданими до клопотання документами підтверджується, що приватне підприємство «ТЕХНОПРОЕКТБУДСЕРВІС» () набуло права власності на арештоване майно шляхом укладення договору купівлі-продажу від 13 липня 2018 року (а.п.80), тобто є добросовісним набувачем, і накладення арешту на його майно шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження буде надмірним втручанням у реалізацію права власності.

Про підозру у даному кримінальному провадженні нікому не повідомлено.

Доводи прокурора про те, що суд під час розгляду клопотання дійшов безпідставного висновку про недоцільність накладення арешту на вказане нерухоме майно, а також про відсутність підстав для задоволення клопотання, посилаючись на ст. 170 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність прокурором таких підстав у цьому кримінальному провадженні.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини справи, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 15.09.2022 року, якою залишено без задоволення. клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно нежитлові будівлі в літері «Б» загальною площею 24.0 кв.м., нежитлової будівлі в літері «В» загальною площею 38.0 кв.м, нежитлової будівлі в літері «Г» загальною площею 20 кв.м. нежитлової будівлі в літері «Д» загальною площею 27 кв.м., які знаходяться по проспекту С. Бандери 34-А в Оболонському районі м. Києва та на підставі приватної власності належить приватному підприємству «ТЕХНОПРОЕКТБУДСЕРВІС» () та нежитлової будівлі в літ «В» 23,6 кв.м., які знаходяться по АДРЕСА_1 та на підставі приватної власності належить Приватному акціонерному товариству СП «ПАРТНЕР» (), шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 15.09.2022 року залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3794/2022
Єдиний унікальний номер справи 756/7667/22
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9 .
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1