Провадження № 1-кп/522/2370/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000305 від 28 червня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Балта, Одеської області, громадянин України, з незакінченою середньою освітою, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає з адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 27.11.2019 за ч. 2 ст 186 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75-76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік;

- вироком Балтського районного суду Одеської області від 18.08.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України із застосуванням ст. ст. 75-76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки; 29 червня 2022 року скасовано звільнення від відбування покарання та направлено для його реального відбуття;

- вироком Київського районного суду м. Одеси від 07.07.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75-76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки;

- у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Учасники процесу:
прокурор: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
1. Так, 06 червня 2022 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , достеменно знаючи, що на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_6 від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX) та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ введено воєнний стан, будучи раніше судимим, за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята і непогашена у встановленому порядку, тобто діючи повторно, перебуваючи біля буд. 22 по вул. Розумовській, що у Приморському районі в м. Одесі, під час воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав з фасаду будинку мідний розподільчий кабель зв`язку марки «ТПП 50х2х0,40», довжиною 10 метрів вартістю 802, 7 грн. З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 :
2. У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним у повному обсязі, у вчиненні злочину вказаного у вироку, та підтвердив, що за вказаними обставинами він викрав частину мідного кабелю. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
3. Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням думки прокурора, обвинуваченого, захисника та на підставі заяв представника цивільного позивача (потерпілого) про розгляд справи за їх відсутності, суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
4. Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому
ОСОБА_3 .
5. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України суд враховує щире каяття.

6. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
7. Суд, при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

8. Відповідно до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

9. Судом встановлено, що ОСОБА_3 провину визнав у повному обсязі, добровільно повідомив суду обставини вчиненого, висловив осуд та щирий жаль щодо вчиненого. Вказані дії обвинуваченого суд розцінює як пом`якшуючу обставину. Обтяжуючих обставин не встановлено. Крім того, ОСОБА_3 не перебуває на психологічному чи наркологічному обліку і вказані обставини враховуються судом, як дані, що характеризують особу обвинуваченого. В той же час, судом враховано кількість злочинів, що вчинив ОСОБА_3 , що свідчить про небажання особи добровільно стати на шлях виправлення, та потребує більш суворого покарання зі сторони суду.

10. Зважаючи на те, що попереднім вироком суду прийнято рішення про звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд, приймаючи остаточне рішення за сукупністю злочинів, керується правовою позицією, що викладена у рішенні Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду по справі №199/1496/17 від 23.09.2019, відповідно до якої Кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.

11. Суд керуючись вимогами ст. ст. 70, 72, 75 КК, Розділів IV та V КПК, враховує кількість епізодів злочинної діяльності, наявність невідбутого покарання, особи обвинуваченого, характеру кримінальних правопорушень, наявності пом`якшуючої обставини та відсутності обтяжуючих обставини, дійшов переконання, що необхідним і достатнім для досягнення мети покарання буде призначення покарання у виді позбавлення волі.

12. Крім цього, ОСОБА_3 засуджений вироком Балтського районного суду Одеської області на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання із випробуванням. Зважаючи на порушення умов випробувального строку, 29 червня 2022 року Кодимським районним судом Одеської області прийнято рішення про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , та направлення його для відбування призначеного покарання, що свідчить про необхідність призначати остаточне покарання також із урахуванням вимог ст. 71 КК України.

Щодо цивільного позову
13. До провадження суду в порядку ст. 128 КПК України, надійшов цивільний позов представника АТ «Укртелеком» ОСОБА_7 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди у розмірі 802,7 грн, так як викрадений кабель уже неможливо використати за належністю.

14. Так, відповідно до ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

15. Відповідно до ст 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься принцип диспозитивності.

16. Згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

17. Під час судового розгляду, обвинувачений визнав провину у повному обсязі, щодо цивільного позову не заперечував, а тому зважаючи на принцип диспозитивності, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов у повному обсязі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
18. Рішення щодо речових доказів прийняти на підставі ст. 100 КПК України.

19. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити до набрання вироком законної сили.

На підставі ст. ст. 70, 71 КК України, керуючись ст. ст. 100, 128, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд -

у х в а л и в:
1. ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за

ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

2. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання із покаранням за вироком Київськ ого районного суду міста Одеси від 07 липня 2022 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 (один) місяць.

3. На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_3 за сукупністю вироків, шляхом часткового складання приєднати частину невиконаного покарання призначеного вироком Балтського районного суду Одеської області від 18 серпня 2020 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

4. Цивільний позов представника АТ «Укртелеком» ОСОБА_7 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди задовольнити.

5. Стягнути із ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» (Код ЄРДПОУ 01186691) в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 802, 7 гривень ( вісімсот дві гривні сімдесят копійок).

6. Речові докази: - частину мідного розподільчого кабелю зв`язку марки ТПП повернути представнику потерпілого АТ «Укртелеком» ОСОБА_7 за належністю.

5. На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк утримання ОСОБА_3 в Одеській установі виконання покарань в період з 30 серпня 2022 року по набрання вироком законної сили.

7. Запобіжний захід у вигляд тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити до набрання вироком законної сили.
8. Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

9. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

10. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

11. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокуророві.

12. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Віктор ПОПРЕВИЧ
24.11.2022