Справа № 712/2984/23
Провадження № 1-кс/712/1472/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання прокурора Чигиринського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001010 від 20.03.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Чигиринського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням з клопотання про накладення арешту на майно вказуючи, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 20 березня 2023 близько 19 години 33 хвилин до відділення поліцейської діяльності №2 Черкаського РУН ГУНГІ в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що водій автомобіля ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, рухаючись в місті Чигирин по проїзній частині вулиці Черкаської зі сторони АЗС "Shell" в напрямку до АЗС "Авіас", поблизу буд. #77 по вул. Черкаській (ДП "Чигиринське лісове господарство") здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючий, який рухався попереду в попутному напрямку по проїзній частині вулиці Черкаської м. Чигирин біля правого краю проїзної частини. В результаті ДТП потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою та саден рани лобної ділянки голови, забою поперекового відділу хребта, закритого поперечного перелому середньої третини правої кінцівки. Госпіталізований в травматологічне відділення до КНП "Чигиринської багатопрофільної лікарні" Чигиринської міської ради.

21.03.2023 працівниками поліції було проведено огляд місця події, а саме проїзної частини вулиці Черкаська поблизу електроопори № 43, де було виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в пошкодженому стані, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , а також було вилучено пару чоловічих черевиків, що належать ОСОБА_5 , поміщені до двох різних спецпакетів за номерами SUD 3086367 та SUD 3086368.

Враховуючи, що вилучені речі, а саме автомобіль марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в пошкодженому стані, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 та пару чоловічих черевиків, що належать ОСОБА_5 , які поміщені до двох різних спецпакетів за номером SUD 3086367 та SUD 3086368, необхідні для встановлення істини кримінальному провадженні, тому є необхідність у збереженні речових доказів.

Прокурор в клопотанні вказує, що в ході досудового розслідування виникає необхідність в призначенні судових експертиз. Для проведення даних експертиз є необхідність у зберіганні даних речових доказів у відділі поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області. Зберігання вище вказаних речових доказів поза межами території відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області унеможливить проведення даних експертиз, так як буде фактична можливість втручання, що призведе до спотворення істини у кримінальному провадженні,тому необхідно накласти арешт на вказане майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Особа в якої вилучили майно ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні за № 0001010 від 20.03.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України .

Постановою старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 20.03.2023 року вилучені предмети визнано речовими доказами.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідальності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «АНтріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та з метою яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справ «Джеймс та інші проти Сполученого королівства», п. 50, Series A N 98).

Прокурор в клопотанні вказує, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відтак, враховуючи викладені вимоги практики Європейського суду з прав людини вважаю, що без накладення арешту на вказане майно, орган досудового розслідування буде позбавлений можливості досягти мети у встановлені істини у цьому кримінальному провадженні вважаю, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою збереження речового доказу, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, зважаючи на те, що вилучені речі відповідають ознакам речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів, клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на вилучені речі.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України,слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в пошкодженому стані, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 та на пару чоловічих черевиків, що належать ОСОБА_5 , які поміщені до двох різних спецпакетів за номерами SUD 3086367 та SUD 3086368.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчих Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, які включені в групу слідчих у кримінальному провадженні № 0001010 від 20.03.2023.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1