УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника відділу пробації ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сміла Черкаська область, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, жителя АДРЕСА_1 , наразі без постійного місця проживання,

засудженого вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2013 року за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки,

у с т а н о в и в :

28 грудня 2021 року начальник Черкаського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до суду з вищевказаним поданням, в якому просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробування, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2013 року, і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання.

Подання обґрунтовує тим, що за час перебування на обліку Черкаського РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області з 24 березня 2014 року засуджений ОСОБА_5 порушує вимоги кримінально-виконавчого законодавства України, щодо засуджений з випробуванням. Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси стосовно засудженого ОСОБА_5 було отримано та прийнято до виконання 24 березня 2014 року. Того ж дня було направлено виклик засудженому ОСОБА_5 за адресою зазначеною у вироку суду АДРЕСА_1 , про необхідність явки до Черкаського РВ №3 для ознайомлення з правилами відбування покарання з випробуванням та постановки на облік. За даним викликом засуджений ОСОБА_5 не з`явився, в подальшому за неодноразовими викликами від 08 квітня 2014 року та 10 квітня 2014 року засуджений ОСОБА_5 також не з`явився. З метою встановлення можливого місця проживання було розпочато першочергові розшукові заходи. Відповідно до довідки голови кварт кому №11 від 24 квітня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 , власником є ОСОБА_5 , який тривалий час там не проживає, газ та електропостачання відключено за борги, будинок для проживання не придатний, місце проживання невідомо. Під час проведення першочергових розшукових заходів встановити місце перебування засудженого не надалось можливим.

Постановою Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області від 16 травня 2014 року засудженого ОСОБА_5 оголошено в державний розшук розшукова справа №115014011. 08 жовтня 2021 року був затриманий працівниками відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області. У період з 16 травня 2014 року по 08 жовтня 2021 року перебував у державному розшуку, що є свідченням ухилення від відбування покарання з випробуванням. 06 травня 2014 року направлялося подання та матеріали до Смілянського міськрайонного суду стосовно засудженого ОСОБА_5 для прийняття рішення у відповідності до вимог ч.2 ст.78 КК України. Постановою Смілянського міськрайонного суду від 22 травня 2014 року у задоволенні подання було відмовлено.

11 жовтня 2021 року засуджений ОСОБА_5 з`явився до службового приміщенні Черкаського РВ №3 та в своєму поясненні повідомив, що після вироку Соснівського районного суду від 28 жовтня 2013 року проживав у м. Черкаси, а потім їздив по різним містам України, де займався тимчасовими підробітками по будівництву, проживав за місцями тимчасових робіт. Підтверджуючих документів, які б свідчили про поважність причин невиконання рішення суду або про проходження тривалого лікування не надав.

12 листопада 2021 року Черкаський РВ №3 скерував матеріали стосовно ОСОБА_5 до Смілянського міськрайонного суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до вимог ч.2 ст.78 КК України. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 07 грудня 2021 року в задоволенні подання було відмовлено, оскільки засуджений в судове засіданні не з`явився, а вирішити питання про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 у місця позбавлення волі за його відсутності неможливо, в зв`язку з чим начальник Черкаського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області звернувся до суду з даним поданням.

Представник Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_3 у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 у судовому засіданні подання органу з питань пробації підтримав та просив його задовольнити, оскільки засуджений ОСОБА_5 тривалий час ухилявся від відбування покарання з випробуванням, внаслідок чого перебував у розшуку.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання відділу з питань пробації та зазначив, що з 2013 року він у м. Сміла Черкаської області не проживає. Дійсно 28 жовтня 2013 року був засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси до 5 років позбавлення волі з випробуванням на строк 3 роки. Станом на час постановлення вказаного вироку він проживав в м. Черкаси, оскільки неофіційно працював на будівництві, а його будинковолодіння в м. Сміла було непридбане для проживання. На даному будівництві в той час і проживав. Протягом тривалого часу він очікував виклик до органу з питань пробації, однак такого виклику ні від органу пробації, ні від працівників поліції та суду, не отримував. Після цього, внаслідок скрутного матеріального становища, тривалий час їздив по містам України, в яких працював неофіційно на будівництвах, на яких і проживав, з метою заробити кошти на їжу та проживання. Про те, що його оголошено у розшук відомо не було. У жовтні 2021 року його було затримано працівниками поліції, які повідомили про те, що він перебуває у розшуку та що йому необхідно з`явитися до Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області. 11 жовтня 2021 року він прибув до вказаного органу, де надав відповідні пояснення з приводу свого перебування з часу постановлення вказаного вироку. З вказаного часу він постійно підтримує зв`язок з працівниками органу з питань пробації. На даний час він зареєстрованого місця проживання не має, а тимчасово проживає в м. Черкаси, паспорт громадянина України ним втрачений у 2017 році. Стверджує, що від відбування покарання з випробування не ухилявся, однак поважних причин неявки до органу з питань пробації вказати не зміг. Просив не направляти його у місця позбавлення волі.

Суд, заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали подання та особової справи №38/2014 року, приходить до наступного висновку.

Згідно п.3 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.8 ч.1 ст.537 цього Кодексу.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Так, вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2013 року вирішено: затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 28 жовтня 2013 року між прокурором прокуратури Черкаської області та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0003102; визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначити покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком п`ять років без конфіскації майна; на підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на три роки, зобов`язавши засудженого у відповідності до ст.76 КК України періодично з`являтися в орган кримінально-виконавчої інспекції по місцю проживання для реєстрації, не змінювати без відому цих органів місце постійного проживання.

Крім того, 28 жовтня 2013 року засудженими ОСОБА_5 до Соснівського районного суду м. Черкаси надано підписку, відповідно до якої він зобов`язався після вступу вироку суду в законну силу добровільно з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції КВІ м. Сміла РВ УМВС України в Черкаській області, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104, для здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Наслідки ухилення від виконання вироку, передбачені ст.166 КВК України, йому судом роз`яснені.

28 листопада 2013 року вказаний вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.

Копія вищевказаного вироку отримана Черкаським районним відділом №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області 24 березня 2014 року та вирок прийнято до виконання.

Відповідно до п.4.10 Розділу ІV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України 19 грудня 2003 року №270/1560 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09 січня 2004 року за №16/8615 (чинної станом на день отримання органом з питань пробації вказаного вироку) (надалі Інструкція), після отримання копії вироку суду засуджена особа відразу викликається до інспекції (неповнолітні - з батьками або особою, яка їх заміняє) для проведення з нею співбесіди, під час якої їй роз`яснюються порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на неї судом обов`язків, за порушення громадського порядку, вчинення нового злочину, уточнюються анкетні дані.

Як вбачається з матеріалів особової справи №38/2014, засуджений ОСОБА_5 до Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області не викликався, на його адресу, яка зазначена у вироку суду, відповідний виклик не направлявся.

Сам по собі відривний (контрольний) талон про відправлення повістки на 28 березня 2014 року, який наявний у вищевказаних матеріалах особової справи, без доказів відправлення виклику засудженому ОСОБА_5 через засоби поштового зв`язку, а також доказів його вручення чи повернення без вручення, не свідчить про здійснення працівником органу з питань пробації такого виклику.

При цьому, суд звертає увагу, що відібрана Соснівським районним судом м. Черкаси 28 жовтня 2013 року у засудженого ОСОБА_5 підписка, не містить відомостей щодо місця знаходження Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області та його контактних телефонів, а також містить інформацію про його обов`язок з`явитися до кримінально-виконавчої інспекції, що розташована за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104.

Натомість, Черкаський районний відділ №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, до якого направлено на виконання вищевказаний вирок суду та до якого, за твердження органу з питань пробації, повинен був з`явитися засуджений ОСОБА_5 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, повідомлена Соснівським районним судом м. Черкаси адреса знаходження органу з питань пробації, який повинен був здійснювати контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 , є відмінною від адреси органу з питань пробації до якого направлено на виконання вирок суду.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що засудженого ОСОБА_5 належним чином було повідомлено про місцезнаходження органу з питань пробації, до якого, згідно підписки від 28 жовтня 2013 року, його зобов`язано після вступу вироку в законну силу добровільно з`явитися, а відтак і повідомити про місце свого проживання.

Відповідно до п.5.1 Розділу ІV Інструкції, у разі неприбуття за викликом до інспекції без поважних причин до засудженої особи може бути застосовано привід, який здійснюється відповідними органами внутрішніх справ.

Поважними причинами неявки засудженої особи до інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють її можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені (частина 5 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Незважаючи на відсутність будь-яких доказів направлення засудженому ОСОБА_5 виклику, 31 березня 2014 року начальник Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області вніс до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області подання на привід засудженого ОСОБА_5 , яке обгрунтував тим, що останній викликався неодноразово до органу з питань пробації, але, незважаючи на вручення йому запрошень, без поважних причин ухилявся від явки до органу з питань пробації.

Однак, викладені у вищевказаному поданні обставини, які вказані як підстави для приводу засудженого ОСОБА_5 , матеріалами особової справи №38/2014 не підтверджуються, оскільки жодної інформації щодо вручення засудженому запрошень, а також щодо причин неявки, станом на день внесення вказаного подання у органу з питань пробації не було.

При цьому, суд звертає увагу, що відомості про отримання вищевказаного відділом поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та його виконання працівниками поліції, відсутні.

Крім того, не заслуговують на увагу приєднані до матеріалів особової справи відривні (контрольні) талони про відправлення повістки на 11 квітня 2014 року, оскільки доказів відправлення виклику засудженому ОСОБА_5 через засоби поштового зв`язку, а також доказів його вручення чи повернення без вручення, матеріали особової справи не містять, а вручення одного з викликів іншому засудженому, який перебуває на обліку у цьому органі з питань пробації, не наділений повноваженнями на вручення відповідних викликів, та від якого у подальшому 17 квітня 2014 року відібрано пояснення, для подальшого його вручення ОСОБА_5 за місцем проживання, яке зазначене у вироці суду, не передбачено законодавством України.

Як вбачається з матеріалів подання та особової справи №38/2014, працівниками органу з питань пробації особистий вихід до місця проживання засудженого ОСОБА_5 за адресою, яка зазначена у вироці суду, не здійснювалося, натомість з 10 квітня 2014 року органом з питань пробації виконано дії, передбачені п.6.1, п.6.2 та п.6.3 Розділу ІV Інструкції.

Згідно п.6.1, п.6.2 та п.6.3 Розділу ІV Інструкції, якщо місцезнаходження осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, невідоме чи у разі неприбуття після звільнення з місць обмеження або позбавлення волі до обраного місця проживання, працівник підрозділу інспекції, у якому засуджена особа перебуває на обліку (на територію обслуговування якого мав прибути), проводить такі початкові розшукові дії: 6.1.1. Опитує родичів, сусідів та знайомих засудженої особи, установлює її можливе місцеперебування і зв`язки за межами місця проживання. 6.1.2. Через працівників відділу кадрів за місцем роботи або навчання встановлює осіб, які можуть знати місцезнаходження засудженої особи. 6.2. Направляє запити: 6.2.1. За місцем проживання родичів та знайомих засудженої особи. 6.2.2. До адресно-довідкового бюро, ЖЕКу, селищної, сільської чи міської ради. 6.3. Перевіряє: 6.3.1. Медичні установи за місцем проживання, морги (чи не стала засуджена особа жертвою нещасного випадку або злочину). 6.3.2. За обліками органів внутрішніх справ (чи немає засудженої особи серед затриманих, адмінарештованих, у спецустановах органів внутрішніх справ).

Відповідно до п.6.4 Розділу ІV Інструкції, початкові розшукові заходи проводяться протягом одного місяця з дня, коли працівнику інспекції стало відомо про залишення засудженою особою місця постійного проживання або неприбуття звільненого з місць обмеження або позбавлення волі до обраного місця проживання.

Так, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання або місця перебування фізичної особи від 11 квітня 2014 року, ОСОБА_5 вибув 20 вересня 2005 року з реєстрації у м. Сміла до м. Київ.

Згідно довідки голови кв №11 від 17 квітня 2014 року, ОСОБА_5 є власником будинковолодіння в АДРЕСА_1 , але не зареєстрований і не проживає за даною адресою. Газ, електропостачання відключено за борги. Був на прий омі у кв №11 28 вересня 2013 року брав характеристику і більше не появлявся. Більше ніякими відомостями про ОСОБА_5 не має.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_7 від 23 квітня 2014 року, ОСОБА_5 є її двоюрідним братом, але не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і зв`язку з чим не має. Раніше проживав за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно п.6.5 Розділу ІV Інструкції, якщо протягом указаного терміну місцезнаходження засудженої особи не встановлене, то працівник інспекції передає подання, копію вироку суду та матеріали початкових розшукових заходів із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ для здійснення подальшого розшуку засуджених осіб.

Одночасно з цим стосовно засудженої особи інспекція надсилає до суду подання для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням чи звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років.

06 травня 2014 року начальник Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області звернувся до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з поданням щодо передачі матеріалів для проведення подальших розшукових заходів до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області на засудженого ОСОБА_5 .

Суд звертає увагу, що у вказаному поданні відсутні відомості, що засуджений ОСОБА_5 зник з місця постійного місця проживання з метою ухилення від відбування призначеного кримінального покарання з випробуванням, при цьому начальник органу з питань пробації при внесенні такого подання керувався нормами ст.40 КВК України, якими передбачено відповідальність засуджених до покарання у виді громадських робіт, що не узгоджується з вироком суду, яким засуджено ОСОБА_5 , оскільки останньому не призначалося покарання у виді громадських робіт.

Підтвердженням №6985 від 27 травня 2014 року начальник відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області повідомив Черкаський районний відділ №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про те, що дійсно в даний час ОСОБА_5 вже оголошений в розшук, як засуджений, який зник з постійного місця проживання з метою ухилення від відбування призначеного кримінального покарання з випробуванням. Розшукова справа злочинця №115014011 від 16 травня 2014 року.

Однак, будь-яких відомостей, на підставі яких відділ поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_5 зник з постійного місця проживання з метою ухилення від відбування призначеного кримінального покарання з випробуванням, як вказане повідомлення, так і матеріали особової справи не містять.

Враховуючи відсутність доказів направлення на адресу засудженого ОСОБА_5 , яка зазначені у вироці суду, викликів про необхідність явки до органу з питань пробації, за даною адресою працівники органу з питань пробації особистий вихід не здійснювали, матеріали приводу засудженого від працівників поліції до органу з питань пробації не надійшли, не у повній мірі виконання органом з питань пробації вимог п.6.1, п.6.2 та п.6.3 Розділу ІV Інструкції, органом з питань пробації під час встановлення місця проживання засудженого ОСОБА_5 не було встановлено, що він ухиляється від відбування призначеного кримінального покарання з випробуванням, та приймаючи до уваги, що матеріалами особової справи та подання не підтверджується належне повідомлення засудженого ОСОБА_5 місцезнаходження органу з питань пробації, який здійснюватися контроль за його поведінкою під час відбування покарання з випробуванням, а також те, що дії органу з питань пробації, які були направлені на виклик та встановлення місця знаходження засуджено, розпочаті лише майже через п`ять місяців, суд приходить до висновку, що станом на 06 травня 2014 року у органу з питань пробації підстави для передачі подання про розшук засудженого ОСОБА_5 органам внутрішніх справи були відсутні, а оголошений розшук ОСОБА_5 як засудженого, який зник з постійного місця проживання з метою ухилення від відбування призначеного кримінального покарання з випробуванням, є безпідставними.

Також, 06 травня 2014 року начальник Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з поданням про відміну покарання з випробуванням і направлення в місця позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 .

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2014 року, яка набрала законної сили 30 травня 2014 року, у справі №703/2297/14-к у задоволенні вищевказаного подання було відмовлено.

При цьому, суд звертає увагу, що вищевказана ухвала суду органом з питань пробації та прокурором до суду апеляційної інстанції не оскаржувалася, більш того прокурор під час розгляду подання заперечував проти його задоволення.

Під час судового розгляду засуджений ОСОБА_5 не заперечував факт не проживання його з 2013 року за адресою, яка зазначена у вироці суду, однак стверджував, що від відбування призначеного покарання з випробування не ухилявся, оскільки на протязі тривалого часу здійснював підробіток на будівництвах, на яких і проживав, з метою забезпечення своїх природних потреб.

Відповідно до п.4 розділу Х Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29 січня 2019 року №272/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2019 року за №120/33091 (чинний станом на 08 жовтня 2021 року), про затримання оголошених у розшук засуджених осіб територіальний орган Національної поліції України повідомляє уповноважений орган з питань пробації, який є ініціатором розшуку. Після цього уповноважений орган у територіальному органі Національної поліції України, у якому тримається засуджена особа, з`ясовує всі обставини і причини залишення засудженою особою місця проживання або неприбуття до місця проживання, відбирає у неї пояснення.

Як вбачається з подання та це підтверджує сам засуджений ОСОБА_5 , останній 08 жовтня 2021 року був затриманий працівниками відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, а 11 жовтня 2021 року ОСОБА_5 з`явився до Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги відсутність відомостей про утримання засудженого ОСОБА_5 в територіальному органі Національної поліції, а також відібрання органом з питань пробації від засудженого ОСОБА_5 письмових пояснень з приводу обставин і причин залишення ним місця проживання поза межами територіального органу Національної поліції України, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 після його затримання 08 жовтня 2021 року, у зв`язку з його розшуком, та повідомлення йому підстав такого розшуку, самостійно 11 жовтня 2021 року прибув до Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, для надання відповідних пояснень, що у свою чергу свідчить про відсутність у засудженого ОСОБА_5 мети, направленої на ухилення від відбування призначеного вироком суду покарання з випробуванням.

Сам по собі факт перебування засудженого ОСОБА_5 у розшуку, з урахуванням вищевказаних встановлених судом обставин, не є безумовною та достатньою підставою для визнання дій (бездіяльності) засудженого ОСОБА_5 ухиленням від відбування покарання з випробуванням.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що органом з питань пробації не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд має об`єктивну можливість однозначно стверджувати про ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробування, що є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Крім того, суд звертає увагу, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2013 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 28 жовтня 2013 року між прокурором прокуратури Черкаської області та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0003102.

Відповідно до ч.1 ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Однак, будь-яких відомостей про звернення прокурора до суду з клопотання про скасування вищевказаного вироку суду з підстав його невиконання засуджений ОСОБА_5 , матеріали подання та особової справи не містять.

Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.80 КК України (у редакції, чинній станом на день вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення), особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Згідно ч.3 ст.80 КК України (у редакції, чинній станом на день вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення), перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Враховуючи, що ОСОБА_5 був засуджений до позбавлення волі на строк п`ять років та приймаючи до уваги, що під час судового розгляду даного подання не встановлено ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком суду, суд вважає, що строки давності виконання вироку суду станом на день розгляду подання закінчилися, внаслідок чого направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання суперечитиме вимогам чинного законодавства України.

Крім того, як вбачається з матеріалів особової справи №38/2014, орган з питань пробації 13 жовтня 2021 року звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання.

У вказаному поданні органом з питань пробації зазначені підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання, які є аналогічним підставам, що зазначені у даному поданні.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року, яка набрала законної сили 15 грудня 2021 року, у справі №712/12276/13-к, 1-в/703/75/21, вирішено у задоволенні вищевказаного подання відмовити.

Згідно ч.6 ст.166 КВК України, у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Однак, як вбачається з матеріалів подання та особової справи №38/2014, жодного процесуального документу, у тому числі письмового попередження засудженого ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, не складалося, внаслідок чого підстави для повторного звернення органу з питань пробації з даним поданням відсутні.

Також, суд під час розгляду даного подання керується принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03 грудня 2003 року у справі «Рябих проти Росії», від 09 листопада 2004 року у справі «Науменко проти України», від 18 листопада 2004 року у справі «Праведная проти Росії», від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків.

Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких під час розгляду даного подання орган з питань пробації не зазначив й не обґрунтував.

Суд звертає увагу, що не дивлячись на те, що ні орган з питань пробації, ні прокурор не оскаржували до суду апеляційної інстанції ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року, яка набрала законної сили 15 грудня 2021 року, у справі №712/12276/13-к, 1-в/703/75/21, якою у задоволенні подання Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 в місця позбавлення волі відмовлено, та в якій вказано про відсутність будь-яких доказів того, що ОСОБА_5 не з`являвся на реєстрацію саме з метою ухилення від нагляду за ним, тобто подання вирішено по суті, орган з питань пробації, не змінюючи жодної підстави подання, у задоволенні якого відмовлено, не склавши жодного процесуального документу після отримання вказаної ухвали, повторно звернувся до суду з ідентичним поданням, тим самим маючи за мету домогтися повторного розгляду подання у задоволенні якого вже було відмовлено та винесення нового рішення у справі, що є грубим порушенням принципом res judicata.

Відповідно до ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подання органу з питань пробації є безпідставним, внаслідок чого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання начальника Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 від 21.12.2021 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали оголошений 04 листопада 2022 року о 12 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1