ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1254/23
провадження № 1-кс/753/344/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі: захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу захисника ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні № 0004627 -

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

24.01.2023 захисник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення, складене слідчим слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 28, частиною 3 статті 212, частиною 3 статті 209 КК України у кримінальному провадженні № 0004627.

Доводи скаржника та захисників підозрюваного.

07.10.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України.

Скарга обгрунтована тим, що повідомлення про підозру в частині вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого частиною 3 статті 212 КК України, необґрунтоване, оскільки висновок слідства про ухилення від сплати податків зроблений без проведення перевірки платника податків податковим органом, а висновок спеціаліста та у подальшому висновок експерта складені за результатами податкової інформації. Крім того, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється з порушенням територіальної та предметної підслідності, покладений в обґрунтування підозри протокол обшуку складений з порушенням вимог статті 104 КПК України, у матеріалах кримінального провадження відсутній відеозапис обшуку, що унеможливлює використання зібраних під час нього предметів та речей як доказів. З приводу необґрунтованості повідомлення про підозру в частині вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст. 209 КК України, захисник посилався на те, що квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 набуті ОСОБА_6 за грошові кошти отримані в позику від ОСОБА_8 , а вилучені грошові кошти та банківські метали належать третім особам. В частині набуття земельних ділянок, послалися на те, що зазначені у підозрі земельні ділянки є спадщиною підозрюваного ОСОБА_9 , проте перевірка цих обставин досудовим розслідуванням не здійснювалася, що стало підставою для незаконного кримінального переслідування останнього. Прокурорами ігнорувалися клопотання сторони захисту з приводу перевірки законності набуття вказаного нерухомого майна.

Доводи прокурора.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення скарги. Вказав, що органом досудового розслідування зібрано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження причетності ОСОБА_6 до вчинення злочинів. Крім іншого, обґрунтованість підозри підтверджується висновком експерта, відповідно до якого ОСОБА_6 ухилився від сплати податків на суму, що є особливо великим розміром. Крім того, обґрунтованість підозри неодноразово перевірялась слідчими суддями під час розгляду клопотань, зокрема, про обрання запобіжного заходу та при перегляді ухвал Київським апеляційним судом. Слідчий суддя не наділений повноваженнями перевіряти докази на їх належність та допустимість. З приводу законності набуття земельних ділянок вказав, що на час повідомлення про підозру органу досудового розслідування не були відомі обставини, щодо отримання їх у спадщину ОСОБА_9 , вказані доводи скарги потребують додаткової перевірки. Після отримання таких відомостей, були надіслані запити до державних установ для з`ясування обставин щодо підстав набуття їх ОСОБА_9 , однак матеріали кримінального провадження вже відкриті для ознайомлення підозрюваним та стороні захисту. Підслідність кримінального провадження була визначена постановою заступника керівника Київської міської прокуратури слідчим слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві.

Встановлені судом обставини.

Слідчими слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідувалось кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) 28.10.2020 під № 0004627, за ознаками злочинів, передбачених частиною 3 статті 190, частиною 1 статті 209, частиною 3 статті 212 КК України.

Постановами процесуального керівника - прокурора Дарницької окружної прокуратури ОСОБА_5 , від 26.08.2021 з матеріалів вказаного кримінального провадження було виділено в окреме провадження матеріали щодо вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 212 КК України, про що до ЄРДР було внесено відомості за № 0002505, та визначена підслідність цього кримінального провадження за Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві.

Постановою заступника керівника Київської міської прокуратури від 24.09.2021 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002505 доручено слідчому відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві.

Постановою прокурора Дарницької окружної прокуратури ОСОБА_5 від 04.10.2021 матеріали досудових розслідувань за ознаками злочинів, передбачених частиною 3 статті 190, частиною 1 статті 209 та частиною 3 статті 212 КК України були об`єднані в одне провадження під № 0004627.

В рамках даного кримінального провадження 07.10.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинених організованою групою умисному ухиленні від сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, та у набутті, володінні, використанні та розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, та здійснення з таким майном фінансових операцій, тобто у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 28, частиною 3 статті 212, частиною 3 статті 209 КК України.

За змістом підозри ОСОБА_6 , являючись співорганізатором та активним учасником організованої групи, до складу якої також входили ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , надав свої банківські рахунки, відкриті в ПАТ «Банк Восток», АТ «Перший Український Міжнародний Банк», АТ «Універсал Банк», АТ «ОТП Банк», АТ «Сбербанк», для використання з метою досягнення єдиного плану злочинної діяльності організованої групи, який полягав в отриманні доходів від конвертації готівкових та безготівкових коштів в іноземну валюту та криптовалюту і навпаки, без дотримання вимог законодавства у сфері регулювання фінансових послуг, без відображення відповідних операцій у податковій звітності, ідентифікації клієнтів та сплати обов`язкових платежів до державного бюджету України.

Загальна сума грошових коштів, які надійшли від фізичних осіб на вказані банківські рахунки ОСОБА_6 за період 2017-2020 років становить 7 128 231,93 грн, та внаслідок отримання доходу ним не задекларовано та не сплачено податків на загальну суму 1 390 005,23 грн, а внаслідок злочинної діяльності усієї організованої групи до бюджету не надійшли кошти у вигляді податку на доходи фізичних осіб та військового збору на суму 71 050 608,06 грн, що є особливо великим розміром.

Окрім того ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи, використав кошти, одержані від умисного ухилення від сплати податків та зборів, для придбання трьох квартир у м. Харкові, а внаслідок використання коштів, отриманих від злочинної діяльності організованої групи, у власність її учасників також було придбано шість земельних ділянок у Харківській області та банківське срібло загальною масою 831,7 кг.

Постановою керівника Дарницької окружної прокуратури від 02.12.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців.

23.12.2022 прокурор визнав зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, у зв`язку з чим доручив слідчому повідомити підозрюваним та їх захисникам про завершення досудового розслідування та надати доступ до матеріалів досудового розслідування.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався, висновки.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в тому числі повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Оскільки з дня повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочинів сплинуло більше ніж два місяці, його захисник звернувся до слідчого судді з даною скаргою, можливість подання якої передбачена пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України.

Так, підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, визначено пунктом 1 ч. 3 ст. 42 КПК України.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри, за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Викладена у письмовому повідомлені підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення. Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямовано реалізувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених ст. 42 КПК України.

Згідно пункту 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст.ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ст. 277 КПК України.

Згідно ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже слідчий суддя, виходячи із загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст. 7 КПК України, вважає, що предметом судового контролю слідчим суддею під час розгляду скарги на повідомлення про підозру є: обґрунтованість підозри, оскільки перевірка слідчим суддею саме обґрунтованості підозри є бар`єром для необґрунтованого кримінального переслідування і засобом належної реалізації загальних завдань кримінального провадження щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура; форма і зміст документу - повідомлення про підозру, а також порядок повідомлення про підозру (наявність повноважень у особи, яка здійснила таке повідомлення, тощо).

Перевіряючи на предмет форми та змісту оскаржуваного документу - повідомлення слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Києві ОСОБА_7 , про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 28, частиною 3 статті 212, частиною 3 статті 209 КК України, здійсненого в рамках кримінального провадження № 0004627, слідчий суддя вважає, що воно в повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Що стосується перевірки обґрунтованості повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 28, частиною 3 статті 212, частиною 3 статті 209 КК України, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Чинний КПК України оперує поняттям «обґрунтована підозра», однак не надає його визначення.

Визначення змісту поняття "підозра" обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, згідно з практикою ЄСПЛ "підозра" є частиною більш широкого поняття "обвинувачення", яке відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Кримінальний процесуальний кодекс України оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт "обґрунтованої підозри", переконання (доведення) "поза розумним сумнівом" та стандарти "достатніх підстав (доказів)" тощо.

Повідомлення про підозру, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, передбачає дотримання стандарту "достатніх підстав (доказів)".

Тобто, під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту "достатніх підстав (доказів)" для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

Стандарт "достатніх підстав (доказів) для підозри" є нижчим ніж стандарт "обґрунтованої підозри". Для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Стандарт "достатніх підстав (доказів)" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для здійснення повідомлення про підозру.

Фактичною підставою для повідомлення про підозру є безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи.

Для повідомлення особі про підозру, виходячи з принципу презумпції невинуватості, необхідна наявність такої системи доказів, яка виключала б будь-які сумніви щодо того, що: 1) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Дослідженням оскаржуваного повідомлення про підозру встановлено, що воно містить виклад обставин та достатні обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у можливій причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому злочинів, а отже як за формою, так і по суті, це повідомлення відповідає вимогам закону.

Більше того, питання обґрунтованості підозри вже були предметом судового розгляду під час вирішення слідчими суддями клопотань слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу і йому дана відповідна оцінка у процесуальному рішенні, яке набрало законної сили.

Так, в ухвалі слідчого судді від 26.10.2022 про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зазначено, що обґрунтованість підозри підтверджується сукупністю зібраних органом досудового розслідування доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження, зокрема, у протоколах допитів свідків, протоколах обшуків, висновку спеціаліста за результатами проведення економічного дослідження №02/06-1 від 02.06.2022, висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №1-07/07/2022-ев від 11.07.2022, протоколах за результатами проведення негласних слідчих (розшукової) дій та змістом знятої інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно підозрюваних.

Зі змісту висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи вбачається наявність достатніх фактичних даних, які вказують на заподіяння шкоди державі у вигляді неотриманих від ОСОБА_6 та інших підозрюваних сум податків та зборів, що входять в систему оподаткування, умисне ухилення від сплати яких в особливо великих розмірах утворює склад злочину, передбаченого частиною 3 статті 212 КК України.

Висновок експерта є одним з процесуальних джерел доказів, незгода з яким має бути вмотивована у відповідному судовому рішенні (частина 2 статті 84, частина 10 статті 101 КПК України), при цьому у КПК України відсутні норми, які б визначали перелік доказів, які підтверджують обставини того чи іншого виду кримінального правопорушення, а відтак доводи захисників про те, що лише податкове повідомлення-рішення може бути належним і обов`язковим доказом для притягнення особи до відповідальності за статтею 212 КК України, не ґрунтуються на законі і є безпідставними.

Водночас, надані стороною захисту копії документів містять фактичні дані, які доводять правомірність набуття ОСОБА_9 земельної ділянки на території Сахновщинської селищної ради Харківської області та подальший її поділ на кілька окремих земельних ділянок, право власності на які зареєстровані за ним у 2020 році.

Відтак, слідчий суддя погоджується з доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри у легалізації одержаних від злочинної діяльності коштів шляхом придбання земельних ділянок, про які йде мова у підозрі.

При цьому, враховуючи, що про підстави набуття ОСОБА_9 земельних ділянок стороні обвинувачення стало відомо вже після здійснення повідомлення про підозру, повідомлення про підозру є цілісним процесуальним документом, а в іншій частині підозра обґрунтована, вказана обставина не може бути підставою для скасування повідомлення про підозру.

Доводи скарги, зокрема, щодо недопустимості як доказу протоколу обшуку офісу по АДРЕСА_3 , не можуть бути предметом судового розгляду слідчим суддею в рамках оскарження повідомлення про підозру.

Слідчий суддя не надає оцінки доводам захисників про необхідність оцінки усіх доказів з точки зору їх належності, допустимості і повноти, та відкидає як такі, що виходять за межі наданих слідчому судді повноважень.

Надаючи оцінку доводам скарги в частині порушення підслідності у кримінальному провадженні слідчий суддя доходить такого висновку.

Відповідно до статті 216 КПК України (у чинній редакції) досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 212 КК України, здійснюють детективи органів Бюро економічної безпеки України, досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених, зокрема, працівником правоохоронного органу - слідчі органів державного бюро розслідувань, а у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 209 КК України - слідчий того органу, який розпочав досудове розслідування або до підслідності якого відноситься кримінальне правопорушення, що передував легалізації (відмиванню) майна, одержаного злочинним шляхом, крім випадків, коли ці кримінальні правопорушення віднесено згідно із цією статтею до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Питання територіальної підслідності кримінальних проваджень врегульоване нормою статті 218 КПК України, згідно положень якої досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Прокурор розглядає письмове повідомлення слідчого протягом десяти днів з дня його отримання та в разі підтвердження наведених у ньому обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності.

Прокурор у разі самостійного встановлення обставин, що свідчать про необхідність визначення іншої підслідності, протягом десяти днів з дня встановлення таких обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності.

Якщо місце вчинення кримінального правопорушення невідоме або його вчинено за межами України, місце проведення досудового розслідування визначає відповідний прокурор з урахуванням місця виявлення ознак кримінального правопорушення, місця перебування підозрюваного чи більшості свідків, місця закінчення кримінального правопорушення або настання його наслідків тощо.

Водночас частиною 5 статті 36 цього Кодексу (в редакції, чинній станом на 24.09.2021) передбачено, що генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

Цією нормою було заборонено доручати здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування лише щодо кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Отже ураховуючи, що чинною постановою заступника керівника Київської міської прокуратури (посада якого прирівняна до заступника керівника обласної прокуратури) проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, передбаченого статтею 212 КК України, було доручено слідчому відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, доводи скарги про здійснення розслідування з порушенням вимог кримінального процесуального закону щодо предметної та територіальної підслідності кримінального провадження є безпідставними.

Що стосується наявності у ОСОБА_11 статусу працівника правоохоронного органу, то зі змісту скарги вбачається, що про його службу в Управлінні патрульної поліції у м. Харкові (в період з 01.01.2017 по 10.11.2017) органу досудового розслідування стало відомо з його показань уже після здійснення повідомлення про підозру, а відтак вказана обставина не може бути підставою для скасування повідомлення про підозру.

У такому випадку та у разі неможливості виділення матеріалів в окреме провадження прокурор, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням, повинен своєю постановою визначити підслідність всіх цих кримінальних правопорушень, що передбачено нормою частини 10 статті 216 КПК України.

Отже, враховуючи те, що вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру відбулося відповідно до вимог законодавства та у спосіб, передбачений нормами КПК України, повідомлення про підозру відповідає вимогам статті 277 КПК України, та відсутність повноважень у слідчого судді надавати оцінку обґрунтованості підозри з точки зору наявності достатніх та допустимих доказів для встановлення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, що є безпосереднім обов`язком суду при розгляді кримінального провадження по суті, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 07.10.2022 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 28, частиною 3 статті 212, частиною 3 статті 209 КК України.

Отже, з`ясувавши обставини справи за скаргою, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні № 0004627.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 303, ч. 2 ст. 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні № 0004627.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено 06.02.2023.

Слідчий суддя: ОСОБА_1