ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/473/23 Справа № 204/6707/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2022 року у у кримінальному провадженні № 0000615, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна, та накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку 31 серпня 2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме на: два блістери з надписом «Трамадол», які опечатано та поміщено до спец пакету KIV2130554; грошові кошти на загальну суму 500 000 грн, 9 700 дол., 550 євро які поміщено до спец пакетуWAR 1439362; блістер з надписом «Трамадол» AL50 kapseln з дев`ять капсулами, блістер з надписом «Трамадол»AL50 kapseln з трьома капсулами, блістер з надписом «Tradonalodis» 50 mg сім пігулок та дві пігулки половина від цілої частини, блістер з надписом «Tradonalodis» 50 mg сім пігулок, які опечатано та поміщено до спец пакету SUD 1037199; мобільний телефон марки «Redmi» 5G імей 1: НОМЕР_1 , МЕІD: НОМЕР_2 , МЕІD: НОМЕР_3 , ІССІD 1 НОМЕР_4 , номер сім-карти НОМЕР_5 , мобільний телефон «Айфон» імей НОМЕР_6 , які опечатано та поміщено до спец пакету KIV 2106297 з сім картою НОМЕР_7 , та спец пакет KIV 2106297; системний блок з інвентаризаційним номером 10460335, Macbookic: 4324А-BRCM1072, ноутбук «Lenovo» ideapad 330-15/КВ СANICES -3(13), вилучено та поміщено до спец пакету WAR 1863323; квитанція до прибуткового касового ордеру №10334 від 15.06.2022, рахунок-фактура БО -06/15-000001, рахунок фактура БО-06/15-000004, договір куплі-продажу № 15.06 від 15.06.2022 на трьох аркушах, акт здачі-приймання на одному аркуші, товарний чек 5830 від 15.06.2022, товарний чек № 344 від 15.06.2022, сім - холдер на номер НОМЕР_8 , сім-холдер на номер НОМЕР_9 , сім-холдер на номер НОМЕР_10 , сім-холдер на номер НОМЕР_10 , все вилучено та поміщено до спец пакету ЕХРО 212392.

Слідчий суддя врахував, що вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування, а незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна. Правовою підставою для арешту зазначеного майна, є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, збереження речових доказів.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати її та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що розгляд клопотання відбувся без виклику сторін, про накладення арешту власнику арештованого майна стало відомо 03 лютого 2023 року під час ознайомлення з матеріалами провадження, а тому, строк на апеляційне оскарження має бути поновлений.

В обґрунтування апеляційної скарги по суті, захисник вказує, що клопотання слідчого не датоване, в ньому не вказано, які копії матеріалів кримінального провадження додано на підтвердження доводів клопотання і їх кількість. Вказує, що копії матеріалів не можуть розглядатись у кримінальному провадженні, а отже, ці документи не мають юридичної сили та слідчий суддя не повинен був прийняти їх до уваги.

Окрім цього захисник зазначає, що а ні в клопотанні, а ні доданим матеріалах відсутнє посилання на відповідність майна вимогам ст. 98 КПК України. Зазначає, що слідчий суддя не врахував наслідки арешту для підозрюваної, оскільки остання є єдиною годувальницею в родині, а вилучені під час обшуку гроші були заощадженням її родини.

Також захисник посилається на те, що обшук за адресою: АДРЕСА_1 , проводився особами, яким не надавався дозвіл на проведення такого обшуку.

Захисник також вказує на порушення ч.ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України, оскільки клопотання про арешт майна було подано до слідчого судді слідчим за погодженням з прокурором, в той час, як з клопотанням про арешт майна третьої особи, має право звертатися виключно прокурор.

Заслухавши учасників судового провадження, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали за апеляційною скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Вирішуючи питання поновлення строку, колегія суддів зважає на вимоги ч. 3 ст. 395 КПК України, згідно якої, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії. Оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді винесена без участі особи, яка її оскаржує, і останній за його ствердженням про дане рішення дізнався 03 лютого 2023 року, що не спростовується матеріалами справи та апеляційна скарга надана до апеляційного суду 07 лютого 2023 року, тому, за цих обставин, строк оскарження ухвали слідчого судді не є порушеним, у зв`язку з чим його поновлення не потребує.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст. 132 КПК України, його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно матеріалів долучених до клопотання про арешт майна встановлено, що в провадженні СВ відділення поліції № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000615 від 19 серпня 2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України, як привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено гроші, цінності та інші речі, які в подальшому постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 31 серпня 2022 року були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

За наведеного, при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею було досліджено усі матеріали, що мають значення для вирішення питання, враховано правову підставу для накладення арешту, а саме з метою збереження речових доказів, наслідки арешту майна для осіб, у якої воно вилучено, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 173 КПК України, тому необхідність накладення арешту на вказане майно обґрунтована та доцільна.

Доводи сторони захисту в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_6 на момент проведення обшуку не мала статусу підозрюваної, не є обставиною, яка перешкоджає на підставі вказаних норм закону на даній стадії здійснювати забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, якщо воно визнано і відповідає критеріям речових доказів.

Ствердження сторони захисту на те, що слідчий не мав права звертатися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна третьої особи, якою в даному випадку виступає ОСОБА_6 , є неприйнятними з огляду на те, що як слідує зі змісту даного клопотання, з ним звернувся слідчий за погодженням прокурора, що в повній мірі узгоджується як з вимогами ч. 1 ст. 171 КПК України, відповідно до якої, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, так і з вимогами ст. 64-2 КПК України.

Що стосується доводів сторони захисту щодо проведення обшуку особами, яким не надавався дозвіл на проведення такого обшуку, то вони є безпідставними, оскільки обшук від 31 серпня 2022 року за місцем мешкання ОСОБА_6 , був проведений старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП ОСОБА_10 , яка входить до переліку осіб, яким був наданий дозвіл на проведення обшуку за ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2022 року.

Посилання адвоката на наявність суттєвих розбіжностей в переліку речей, майна, грошових коштів, які були вилучені у ОСОБА_6 під час обшуку 31.08.2022 року і їх переліком зазначених в постанові слідчого від 31.08.2022 року про визнання їх речовими доказами, хоча і має місце, проте не є такими обставинами, що впливають на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді про арешт майна, оскільки накладено арешт саме на майно, речі, документи, грошові кошти, які вилучено під час обшуку і на які виключно просили накласти арешт в клопотанні.

Щодо недопустимості чи неналежності постанов слідчого про визнання речовими доказами як від 31.08.2022 року так і постанови слідчого від 01.09.2022 року про уточнення цієї постанови, як на це вказує адвокат, то в оцінку цих процесуальних рішень слідчого колегія суддів не вдається, оскільки ці питання вирішуються на іншій стадії кримінального провадження при розгляді справи по суті в судовому процесі.

На підставі викладеного, з огляду на наведене, оскаржуване рішення слідчого судді постановлене у відповідності до положень кримінального процесуального закону, а доводи апеляції адвоката не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим, апеляційні вимоги задоволенню не підлягають, а оскаржувана ухвала повинна бути залишена без змін.

У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у розумінні ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000615, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, про арешт майна - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4