Справа № 369/8973/22
Провадження №1-кс/369/1534/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами кримінального провадження № 0002675 від 28 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2022 року до провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами кримінального провадження № 0002675 від 28 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ.

Крім того, Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ.

Окрім того, Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Також, Указом Президента України № 573/2022 від 17.08.2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком 190 діб.

Усвідомлюючи вище вказані обставини, у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку майна з домоволодіння в умовах воєнного стану.

Так, 28 серпня 2022 року близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_4 маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у приміщенні гіпермаркету ТОВ «Епіцентр-К» (), який розташований за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Кришталева, буд. 6, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав товарно-матеріальні цінності, що належать OB «Епіцентр-К», а саме: тримач душової лійки марки «Imprese» модель -24СР, вартістю 123,75 грн. (без врахування ПДВ), фрезу алмазну торцеву ERK 125*22,23», вартістю 396, 67 грн. (без врахування ПДВ), які поклав до рюкзаку, який мав при собі, чим намагався завдати матеріального збитку ТОВ Епіцентр-К», згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2211 від 3.09.2022 на загальну суму 520 грн. 42 коп. (без врахування ПДВ).

Після чого, не розрахувавшись на касовій зоні за вищезазначені товарно- матеріальні цінності, які були поміщені до рюкзаку, ОСОБА_4 направився с виходу з магазину, при цьому виконавши усі дії, які вважали необхідними ля доведення кримінального правопорушення до кінця, однак не зміг його завершити з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони магазину.

13.09.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Генічеськ Херсонської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення .почину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України обґрунтовується наступними доказами, які зібрані у кримінальному провадженні, а саме: протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка, протоколом огляду відео; іншими матеріалами в сукупності.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

-переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи можливість реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КГЖ України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку.

Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне підозрюваний не має постійного місця роботи, осіб на своєму утриманні, зареєстрований в іншій області.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КГЖ України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь- яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі не застосування до нього запобіжного заходу, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Одночасно, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання надасть змогу забезпечити інтереси кримінального провадження з мінімальним обмеженням конституційних прав підозрюваного, оскільки не покладає на нього додатковий тягар вчинення будь-яких процесуальних дій, однак є додатковим заходом застосування юридичної процедури у виді судової санкції для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Органом досудового розслідування та прокурором на даний час не встановлено підстав для застосування інших, більш суворих запобіжних заходів, у зв`язку з чим запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення завдань кримінального провадження на даній дії кримінального процесу.

Наведені вище обґрунтування свідчать про те, що відсутність побіжного заходу не є достатньою для запобігання вищевказаним ризикам, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши подані клопотання та докази, якими вони обґрунтовуються, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002675 від 28 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Старшим слідчім слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області 13 вересня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого

ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Генічеськ Херсонської області, українець, громадянин України, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185КК України обґрунтовується наступними доказами, які зібрані у кримінальному провадженні, а саме: протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка, протоколом огляду відео; іншими матеріалами в сукупності.

Статтею 179 КПК України визначено особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ч 1. ст. 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України на слідчого суддю покладені обов`язки встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і на які вказує слідчий, недостатність більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи доводи, викладені прокурором у клопотанні, слідчий суддя вважає, що обставини, визначені ч.1 ст. 194 КПК України на даний час доведені та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які наведені прокурором в клопотанні щодо можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду існують.

Слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці до 12 листопада 2022 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та учасниками даного кримінального провадження.

Роз`яснити, що у разі невиконання покладених на підозрюваного обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали та термін дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 визначити в межах досудового розслідування - до 12 листопада 2022 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1