Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року Справа № 608/639/23

Номер провадження1-кс/608/334/2023

Слідча суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 та сторони кримінального провадження: старшого слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області майора поліції ОСОБА_3 , прокурора Чортківської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , розглянувши в залі судового засідання в місті Чорткові клопотання про проведення обшуку в кримінальному провадженні № 0000141 від 07 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про проведення обшуку, в якому вказав, що в провадженні слідчого відділення Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 07 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.03.2023 в Чортківський РВП надійшли матеріали перевірки за скаргою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (тел. НОМЕР_1 ) жителя АДРЕСА_1 , про те, що невідома особа 30.01.2023, шляхом незаконного використання обчислювальної техніки, з його карткового рахунку НОМЕР_2 незаконно викрала гроші у сумі 42 461 грн.. Згідно рапорту о/у ВКП Вінницького РУП ОСОБА_8 встановлено, що доступ до рахунку ОСОБА_5 здійснювався з ай пі адреси НОМЕР_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 .

В ході досудового розслідування було отримано рапорт від оперуповноваженого СКП Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 та в ході проведення слідчих (розшукових) заходів було встановлено можливу причетність до вказаного факту із використанням обчислювальної техніки інших осіб, що мешкають за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки №325370653 від 10.03.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власників на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , є ОСОБА_7 . Та власником частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , є ОСОБА_9.

Підставами для обшуку є виявлення та фіксація відомостей, які можуть становити об`єктивні дані про обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме: сліди, знаряддя та предмети, які було використано для вчинення злочину.

З метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, збирання, перевірки та оцінки зібраних доказів, виникає необхідність в проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні старший слідчий СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 та прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання підтримують, просять винести ухвалу про проведення обшуку.

Вислухавши старшого слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , вивчивши письмові докази, якими старший слідчий обґрунтовує своє клопотання, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння. Так, цією статтею визначено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку. Аналогічні положення закріплені у п. 6 ч. 1 ст. 7, ст. 13 КПК України.

Згідно ст. 8 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

З метою належного дотримання вимог, закріплених у Конвенції, підлягає до врахування позиція Європейського суду з прав людини, сформульована ним у рішеннях «Ратушна проти України», «Поліщук проти України», «Васильчук проти України», «Головань проти України», «Смирнов проти Росії», «Алексанян проти Росії».

Зокрема, в пункті 72 рішення Європейського суду з прав людини, суд нагадує, що коли держави вважають за необхідне вдаватися до таких заходів, як обшуки житлових приміщень, з метою отримання доказів факту вчинення правопорушень, суд буде оцінювати, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та чи було дотримано принцип пропорційності. Суд також буде вивчати наявність у національному законодавстві ефективних гарантій від зловживань та свавілля та перевіряти, як ці гарантії працюють в окремому випадку, який розглядається. Критерії, які слід брати до уваги в цьому контексті (але не обмежуватись ними), - це спосіб та обставини, за яких було ухвалено постанову про проведення обшуку, інші докази, доступні на той час, а також зміст та обсяг постанови. При цьому особлива увага має приділятись гарантіям, застосованим з метою обмежити розумними рамками вплив цього заходу (рішення у справі «Бак проти Німеччини» (Buck у. Germany), пункти 44-45).

Відповідно до ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно з ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Варто зазначити, що обшук проводиться лише за зареєстрованим кримінальним провадженням, тобто в разі офіційно розпочатого кримінального переслідування (п.1 ч.3 ст. 234 КПК України).

Обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. (ч. ч. 1, 2 ст. 234 КПК України).

Частиною третьою вказаної норми КПК України встановлено, що у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; речі, документи або осіб, яких планується відшукати.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 КПК України, обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження.

Між тим, як визначено частиною п`ятою статті 234 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: було вчинено кримінальне правопорушення; відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

В зв`язку з вищезазначеним, слідчий суддя оцінює достатність підстав вважати, чи було вчинено кримінальне правопорушення. Встановлення таких підстав базується на стандарті доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Необхідно оцінювати обґрунтованість усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку. Тому, цей стандарт доказування на даному етапі є досить низьким: необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що було вчинено кримінальне правопорушення.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 07 березня 2023 року вбачається, що в реєстр були внесені відомості за ч. 3 ст. 190 КК України та викладено наступні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 06.03.2023 в Чортківський РВП надійшли матеріали перевірки за скаргою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (тел. НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_1 , про те, що невідома особа 30.01.2023, шляхом незаконного використання обчислювальної техніки з його карткового рахунку НОМЕР_2 незаконно викрала гроші у сумі 42 461 грн.. Згідно рапорту о/у ВКП Вінницького РУП ОСОБА_8 встановлено, що доступ до рахунку ОСОБА_5 здійснювався з ай пі адреси НОМЕР_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Беручи до уваги, що на даному етапі досудового розслідування стандарт доказування є досить низьким, а тому зазначені докази є достатніми вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення.

В клопотанні слідчий просить надати дозвіл на проведення обшуку приміщення житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами а також саду, городу та подвір`я, частина яких зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_7 та 1/2 яких зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_9 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 з метою відшукання та вилучення предметів, що мають значення для кримінального провадження, а саме: мобільних телефонів, сім-карт, які використовуються для засобів зв`язку, портативних комп`ютерів, планшетів, флеш-носіїв, оптичних дисків, де може зберігатись інформація про підготовку та планування скоєння кримінального правопорушення, банківських карток, на які перераховуються грошові кошти отримані від злочинної діяльності, записів на електронних та паперових носіях щодо обставин та співучасників вчинення кримінальних правопорушень, знарядь вчинення злочинів чи предметів, які використовувалися чи спеціально пристосовувалися до їх вчинення.

Також, в ході досудового розслідування було отримано рапорт від оперуповноваженого СКП Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 та в ході проведення слідчих (розшукових) заходів було встановлено можливу причетність до вказаного факту із використанням обчислювальної техніки інших осіб, що мешкають за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з тим, осіб, які мешкають за зазначеною адресою, та обставин їх можливої причетності до вказаного кримінального провадження, не вказано.

В зв`язку з наведеним, слідча суддя зазначає, що відповідно до вимог п. 2.2.9 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 23 серпня 2012 року № 747, рапорт відноситься до внутрішніх документів МВС України.

До того ж, інформація, що міститься у долученому до клопотання рапорті працівника Національної поліції України суперечить загальним засадам кримінального провадження, які визначені у статті 7 КПК України, оскільки, самі по собі рапорти, складені оперуповноваженими та іншими особами правоохоронних органів - не є належними та допустимими доказами.

Надання дозволу на проведення обшуку має ґрунтуватися на чіткій презумпції, що жоден захід забезпечення кримінального провадження чи слідча дія, в даному випадку проведення обшуку, не може бути застосована, якщо слідчим, прокурором чи іншою уповноваженою особою не буде належно доведено необхідність застосування такого заходу.

В клопотанні старший слідчий простить надати дозвіл на проведення обшуку з метою відшукування та вилучення: мобільних телефонів, сім-карт, які використовуються для засобів зв`язку, портативних комп`ютерів, планшетів, флеш-носіїв, оптичних дисків, де може зберігатись інформація про підготовку та планування скоєння кримінального правопорушення, банківських карток, на які перераховуються грошові кошти, отримані від злочинної діяльності, записів на електронних та паперових носіях щодо обставин та співучасників вчинення кримінальних правопорушень, знарядь вчинення злочинів чи предметів, які використовувалися чи спеціально пристосовувалися до їх вчинення, проте, така мета обшуку суперечить положенням ч. 1 ст. 234 КПК України.

Як вже зазначалося вище, метою обшуку, який проводиться на підставі ухвали слідчого судді за результатами розгляду обґрунтованого клопотання слідчого за погодженням з прокурором або прокурора, є виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно із частиною п`ятою статті 234 КПК України, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про обшук, якщо, зокрема, не буде доведено існування достатніх підстав вважати, що відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Проте, ні в клопотанні старшого слідчого про проведення обшуку, ні в ході судового розгляду клопотання слідчою суддею не встановлено доведеність існування достатніх підстав вважати, що відшукувані речі або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі.

В ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку мають бути наведені, відповідно до приписів частини другої статті 235 КПК України, відомості про конкретні речі, документи, які планується відшукати, індивідуальні або родові характеристики цих речей чи документів, а також надано їх вичерпний перелік.

Наведене в клопотанні формулювання з метою відшукування та вилучення: мобільних телефонів, сім-карт, які використовуються для засобів зв`язку, портативних комп`ютерів, планшетів, флеш-носіїв, оптичних дисків, де може зберігатись інформація про підготовку та планування скоєння кримінального правопорушення, банківських карток, на які перераховуються грошові кошти, отримані від злочинної діяльності, записів на електронних та паперових носіях щодо обставин та співучасників вчинення кримінальних правопорушень, знарядь вчинення злочинів чи предметів, які використовувалися чи спеціально пристосовувалися до їх вчинення, не може вважатись належним визначенням обсягу речей, які планується відшукати.

Посилання в клопотанні на вилучення речей щодо здійснення злочинної діяльності не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки, такі речі є не конкретизованими за найменуванням, походженням, призначенням, формою, ступенем гласності.

Без такого зазначення конкретних відомостей про речі і документи, під час обшуку компетентні особи, враховуючи відсутність конкретного формулювання, можуть визнати практично будь-яку річ, предмет, документ таким, що має відношення до кримінального провадження і відповідно, вилучити його, що є загрозою безпідставного порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи.

Також є незрозумілим, яким чином уповноважена на проведення обшуку особа, під час виконання ухвали слідчого судді із вказаним формулюванням, зможе відрізнити речі здобуті злочинним шляхом, від речей, котрі не мають відношення до кримінального правопорушення.

Відповідно до узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про надання дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи (лист ВССУ від 21 травня 2014 року) такими, що не відповідають зазначеним вимогам, є ухвали слідчих суддів, якими надається дозвіл на обшук для виявлення «речей, які мають значення для кримінального провадження».

Згідно із вказаним узагальненням судової практики слідчим суддям доцільно керуватись правовими позиціями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так, ЄСПЛ у своєму рішенні від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало змогу органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням статті 6 Конвенції.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними. Для дотримання зазначеної вимоги слідчим суддям необхідно відмовляти в задоволенні клопотань про обшук, які не містять відомостей про конкретні речі, документи, а також осіб, яких планується відшукати. Водночас у разі задоволення клопотань, що містять такі відомості, в ухвалах необхідно зазначати конкретні речі, документи, а також осіб, для виявлення яких надається дозвіл.

Слід враховувати, що чітке визначення речей, для виявлення яких надається дозвіл на обшук, має істотне значення для забезпечення гарантій під час проведення обшуку.

Частиною другою статті 235 КПК України передбачено, що ухвала про дозвіл на проведення обшуку повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбаченим цим Кодексом.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, відповідно до усталеної прецедентної практики Європейського суду з прав людини, незважаючи на те, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, що відображає принцип належного здійснення правосуддя; судові рішення повинні достатньою мірою містити мотиви, на яких вони ґрунтуються. Відсутність достатнього обґрунтування у рішеннях національних судів порушує право особи на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, зазначене у пункті 1 статті 6 Конвенції (див. рішення у справах «Бочан проти України», «Суомінен проти Фінляндії»).

При цьому держави, які підписали Конвенцію, мають певну свободу розсуду стосовно необхідності втручання, але винятки, про які йдеться в пункті 2 статті 8 Конвенції, вимагають ретельного вмотивування. Необхідність у таких виняткових діях у цій справі має бути встановлена якнайпереконливіше (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Класс та інші проти Німеччини», «Компанія «Кола Ест» та інші проти Франції», «Бук проти Німеччини»).

В зв`язку з вищенаведеним, слідча суддя не має підстав для висновку, що за встановлених обставин в даному кримінальному провадженні, обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей, які мають значення для досудового розслідування, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Таким чином, слідча суддя, виходячи з вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи обставини, що викладені в клопотанні про проведення обшуку, їх обґрунтування під час судового розгляду, обсягу інформації, наданої суду, значимості конституційного права на недоторканість житла чи іншого володіння, вважає викладені в клопотанні підстави недостатніми для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 369, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області майора поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку в кримінальному провадженні № 0000141 від 07 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя : (підпис)

Копія вірна

Оригінал ухвали знаходиться в кримінальному провадженні № № 0000141 від 07 березня 2023 року.

Ухвала набрала законної сили «04» квітня 2023 року.

Слідча суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано «____»_________________________року.

Секретар: