УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/12560/22

Провадження №1-кп/522/501/23

11 квітня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000355, відомості про яке внесено 25.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Спаське, Татарбунарського району, Одеської області, громадянина України, українця, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000355, відомості про яке внесено 25.03.2022 року до Єдиного реєстру досудового розслідування, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено судом та закінчується 13.04.2023 року.

Прокурор у судовому засіданні подав клопотання про продовження обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в необхідності продовження застосування запобіжного заходу покладається необхідність запобігання подальшим спробам: переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та розуміє, що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обвинувачений обізнаний про факти зазначені в матеріалах кримінального провадження, всіх спільників за участю яких вчинявся злочин не встановлено та перебуваючи на волі може консультувати з питань досудового розслідування та допомагати уникнути кримінальної відповідальності, зокрема може здійснювати вплив на свідків, оскільки знайомий з ними особисто та знає їх контактні дані; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки вчинення злочинів є єдиним джерелом заробітку обвинуваченого, які продовжують існувати, а тому, на думку прокурора інші (менш суворі) запобіжні заходи не забезпечать виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених чинним КПК України і його належної поведінки.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки обвинувачений у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі.

Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши з приводу вказаного питання думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На даному етапі судового розгляду суд не має можливості оцінити наявні у справі докази, оскільки вони ще не надавались суду.

Разом з цим, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів і карається позбавленням волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків та законних джерел для існування.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою суду не надано та у судовому засіданні не встановлено.

З огляду на зазначене, ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: спроби переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення продовжують існувати, а тому підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, суд не вбачає.

Крім того, зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні "Lavents v. Latvia", продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу поваги права, передбаченого статтею 5 Конвенції, суд дійшов до висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178, КПК України, ст. ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою строком до 07 червня 2023 року, включно.

Керуючись вимогами ст.ст. 8, 9, 177, 178, 183, 194, 199, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000355, відомості про яке внесено 25.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з раніше встановленим розміром застави, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 07 червня 2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1

11.04.2023