ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1205/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/309/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - повернення обвинувального акта
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2022 р. Тернопільський апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду 16 грудня 2022 р. матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 листопада 2022 р.,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 листопада 2022 року обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 18.05.2022 по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 369-2 КК України, повернуто прокурору Кременецької окружної прокуратури.

Дане рішення місцевий суд обгрунтував тим, що в обвинувальному акті стороною обвинувачення не зазначена форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; не зазначено, чи отримав кошти ОСОБА_10 і чи передав ОСОБА_10 неправомірну вигоду особі, щодо якої скеровано обвинувальний акт до суду.

Окрім того, зазначив, що дії особи, щодо якої скеровано обвинувальний акт до суду і з якою ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, стороною обвинувачення викладено без правової кваліфікації дій встановленої досудовим розслідуванням особи, щодо якої скеровано обвинувальний акт до суду.

Місцевий суд прийшов до висновку, що таке формулювання обвинувачення ОСОБА_10 без зазначення кваліфікації дій особи, щодо якої скеровано обвинувальнийй акт до суду і з якою ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, унеможливлює призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акта, адже у цьому обвинувальному акті фактично не викладено, у яких діях ОСОБА_10 виразилось пособництво в одержанні особою, щодо якої скеровано обвинувальний акт до суду, неправомірної вигоди.

Відповідно, на думку місцевого суду, таке формулювання обвинувачення без правової кваліфікації дій встановленої досудовим розслідуванням особи, щодо якої скеровано обвинувальний акт до суду, позбавляє обвинуваченого ОСОБА_10 права на ефективний захист.

Окрім того, в ухвалі суду зазначено, що орган досудового розслідування не вказав місця вчинення кримінального правопорушення, хоча такі обставини є об`єктивною складовою злочину.

Таким чином, як наголошує місцевий суд, обвинувачення є неконкретним, не визначена правова кваліфікація злочину, що негативно впливає на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення.

В апеляційній скарзі прокурор Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_9 просить ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області скасувати як незаконну та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції у тому самому складі суду.

Вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000177 від 18.05.2022 про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ст. 369-2 КК України, відповідає вимогам п.п.1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України та підстави для його повернення відсутні. При цьому наводить правову позицію, висловлену Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду у справі №558/566/17 від 23.01.2020, в якій зазначено, що законодавець відповідно до положень ст. 314 КПК України надає суду право, а не встановлює обов`язок під час підготовчого судового засідання, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України (п.5.2.1 постанови).

Також посилається на постанову Верховного Суду України від 28.11.2019, висловлену у справі №755/9872/18, в якій суд вказав, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором, або може складений прокурором. Вимоги до обвинувального акту передбачені ст. 291 КПК України. Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання суд може повернути обвинувальний акт прокурору, лише якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність чи повноту обсягу обвинувачення. Після закінчення судового розгляду, суд ухвалює вирок (ст. 371 КПК України).

Вказує, що сторона захисту висловила зауваження щодо формулювання обвинувачення в частині пособництва в одержанні неправомірної вигоди для третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, однак зауваження адвоката про те, що невідомо ім`я третьої особи, не можуть взятися до уваги. Так, виконавцем, а отже суб`єктом кримінального правопорушення є встановлена досудовим розслідуванням особа, щодо якої скеровано обвинувальний акт до суду, та яка займає посаду директора дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Кременецький комбінат хлібопродуктів». ОСОБА_10 пред`явлено обвинувачення у пособництві. Також у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_11 , виконуючи незаконну вимогу встановленої досудовим розслідуванням особи, щодо якої скеровано обвинувальний акт до суду, 04 та 05 квітня 2022 року переказав на рахунок третьої особи ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 10000 грн. за вплив встановленої досудовим розслідуванням особи, щодо якої скеровано обвинувальний акт до суду, на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме за вирішення питання про надання в оренду нерухомого майна складського приміщення. ОСОБА_10 знав, що ОСОБА_11 перерахував кошти на його картковий рахунок у банківській установі як неправомірну вигоду для третьої особи за вплив на осіб, уповноважених на виконання функцій держави при прийнятті рішень щодо надання майна дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Кременецький комбінат хлібопродуктів» в користування третім особам.

Більш того вказує, що ч. 2 ст. 369-2 КК України встановлює відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або пропозицію чи обіцянку здійснити вплив за надання такої вигоди. А тому обвинувачення викладено у суворій відповідності до диспозиції статті КК України. Зауваження, що ОСОБА_10 є особою, на користь якого здійснено перерахунок коштів, і не може бути третьої особою, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки ОСОБА_10 є лише пособником, а виконавцем, суб`єктом вчинення кримінального корупційного правопорушення є директор дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Кременецький комбінат хлібопродуктів».

Звертає увагу на те, що в обвинувальному акті зазначено, що встановлена досудовим особа, щодо якої скеровано обвинувальний акт до суду, повідомила ОСОБА_11 , що він як директор підприємства самостійно вирішує питання про надання в оренду нерухомого майна та розмір орендної плати за вказану оренду майна. Крім того, встановлена досудовим розслідуванням особа, щодо якої скеровано обвинувальний акт до суду, повідомила ОСОБА_11 , що відповідно до свого службового становища вказана особа має вплив на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, при прийняті рішень щодо надання майна дочірнього підприємства - державної акціонерної компанії «Хліб України» «Кременецький комбінат хлібопродуктів» в користування третім особам. При цьому посилається на те, що для притягнення до кримінальної відповідальності немає значення встановлення конкретних осіб, уповноважених на виконання функцій держави, при прийнятті рішень.

Зазначає, що неприйнятними є і зауваження сторони захисту щодо місця вчинення кримінального правопорушення, оскільки в обвинувальному акті вказано, що неправомірна вигода надавалась на картковий рахунок № НОМЕР_1 , який належить обвинуваченому. Таким чином, місце вчинення злочину є закінченим з моменту, коли ОСОБА_10 отримав можливість розпоряджатись коштами, а отже з моменту їх поступлення на картковий рахунок у банківській установі.

Наголошує на тому, що, враховуючи вищенаведене, встановлені відомості є достатніми для пред`явлення обвинувачення та ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_10 .

Вважає, що зауваження щодо суми отриманих коштів, наявності договірних відносин, провокації із боку правоохоронних органів про те, що ОСОБА_10 не є суб`єктом відповідальності за інкримінованою йому статтею, може трактуватись лише як недолік досудового розслідування, що не є предметом розгляду підготовчого судового засідання.

Стверджує, що недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки кримінальним процесуальним законом передбачено повернення обвинувального акту прокурору лише в разі його невідповідності ст. 291 КПК України.

Також звертає увагу на те, що прийняття судом першої інстанції рішення через 4 місяці після отримання обвинувального акту, а саме ухвали про його повернення, порушує розумні строки судового розгляду, контроль за якими здійснює виключно суд. Такі дії суду порушують права сторони обвинувачення на самостійне обстоювання нею правової позиції.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_10 просить апеляційну скаргу прокурора Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 листопада 2022 року без змін.

Вважає оскаржувану ухвалу законною, обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки вона в повному обсязі відповідає вимогам закону, тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Вказує, що зазначені судом недоліки є суттєвими та такими, що перешкоджають призначенню справи до розгляду, а усунення виявлених недоліків на стадії підготовчого або судового розгляду законом не передбачено. Тому вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а саме п. 5. ч. 2, ч. 4 ст. 291 КПК, недоліки якого унеможливлюють призначення судового розгляду.

Крім цього вказує, що не усунення зазначених судом недоліків прокурором в ході судового розгляду призведе до тривалого розгляду справи та подальшого прийняття рішення про закриття кримінального провадження по інкримінованому йому даним обвинувальним актом кримінальному правопорушенні.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції правомірно вказав, що викладене прокурором у такій некоректній формі обвинувачення стосовно нього суттєво порушує його право на якісний захист у суді, а також позбавляє суд можливості ухвалити будь-який вирок, адже згідно із ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи як виправданою, так і винуватою в мотивувальній частині вироку зазначається, відповідно формулювання обвинувачення визнаного судом недоведеного або ж доведеного.

Наголошує на тому, що відсутність конкретного викладу формулювання обвинувачення із вказівкою на докази, які підтверджують факт вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення в обвинувальному акті, суттєво впливає на право обвинуваченого мати повну, вичерпну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист та підготуватись до нього. Права обвинуваченого на захист гарантуються ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, при формулюванні обвинувачення прокурор в обвинувальному акті повинен конкретно навести дані про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, по інкримінованій дії.

Стверджує, що в обвинувальному акті відсутні повні відомості про час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, нечітко визначені і зрозумілі обставини події злочину і докази, які це підтверджують, а також обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин справи, оскільки викладене обвинувачення є громіздким та важким для розуміння, наведені у ньому фактичні дані в своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного з елементів складу інкримінованого злочину, що порушує право обвинуваченого на захист.

Що стосується поданої обвинуваченим ОСОБА_10 заяви про підбурювання до вчинення злочину з метою його викриття (про провокацію злочину), то в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 14 грудня 2022 року обвинувачений відмовився від даної заяви та просив залишити її без розгляду.

Крім того, 16 грудня 2022 року на адресу суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_10 , в якій він просить розгляд справи, призначеної на 16 грудня 2022 року, проводити у його відсутності, оскільки не може прибути у судове засідання через необхідність проходження ним медичного огляду в м. Кременець в цей самий час. Також просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, захисника обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

На переконання колегії суддів, вищевказаних вимог суд першої інстанції не дотримався з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Отже обов`язок щодо того, що обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, нормами кримінального процесуального закону покладається саме на прокурора.

При цьому законодавець надає суду право, а не встановлює обов`язок під час підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України (постанова Верховного Суду від 26 червня 2018 року справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203 км 17).

Вимоги до обвинувального акту передбачені у ст. 291 КПК України.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, в даному обвинувальному акті, зокрема, зазначено, що його складено у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 18.05.2022, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Крім цього, у обвинувальному акті у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, наведена правова кваліфікація дій обвинуваченого та наведено формулювання обвинувачення.

Колегія суддів зазначає, що питання про те, яким чином мають бути викладені фактичні обставини кримінального провадження, врегульовано п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, яким встановлено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у такому виді, як прокурор вважає їх встановленими.

Оскільки формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті слідчим з наступним затвердженням прокурором або самим прокурором, в цій частині обвинувального акта викладається позиція сторони обвинувачення у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація обставин провадження та правової кваліфікації кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового розгляду провадження суд не вправі входити в оцінку вказаних обставин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України і повернення обвинувального акту може мати місце лише у випадках, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акту, є предметом розгляду в судовому засіданні провадження по суті.

Так, обґрунтовуючи в ухвалі питання щодо конкретності обвинувачення, суд першої інстанції вдався до аналізу фактичних обставин, відповідності фактичних обставин провадження юридичній кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення, чого не міг робити у підготовчому судовому засіданні.

Тому колегія суддів вважає, що у даному випадку суд вийшов за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, та вирішив питання, які є предметом судового розгляду кримінального провадження.

Наведене дає підстави стверджувати те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 був повернутий прокурору всупереч вимогам закону, а саме із порушенням вимог ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, що перешкодило суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Ці порушення КПК України колегією суддів визнаються істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування судового рішення відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, та повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 314-317 КПК України.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, оскільки обвинувальний акт повернуто прокурору без визначених кримінальним процесуальним законом підстав, із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 370-372, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 листопада 2022 року, якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 18.05.2022 по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 369-2 КК України повернуто прокурору Кременецької окружної прокуратури, - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _____________ ____________

ОСОБА_2 І ОСОБА_12 І ОСОБА_13