Справа № 504/2773/16-к
Номер провадження 1-і/504/1/22
У Х В А Л А
18.11.2022 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_6 перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 05.10.2022р. обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук, надано дозвіл органам поліції на затримання останнього, а судове провадження зупинено.

В ході виконання вказаної ухвали суду ОСОБА_4 був розшуканий та 18.11.2022р. доставлений до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Крім того, 17.11.2022р. до суду надійшло клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Згідно п.20-5 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Враховуючи, що суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_6 , який є головуючим з розгляду вказаного обвинувального акту, перебуває у відпустці, клопотання прокурора, відповідно до п.20-5 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України, було розподілено судді ОСОБА_1 .

Ухвалою від 18.11.2022р. відновлено провадження у справі та скасовано розшук обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 підтримав клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_5 просив суд обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки останній згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу з 08.04.2022р. до в/ч НОМЕР_1 на посаду солдат запасу, про що надав відповідні підтверджуючі документи. Крім того, ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, копію якої долучив до матеріалів клопотання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, просив не застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Пояснив, що не отримував судові повістки про виклик до суду, про те, що він оголошений у розшук дізнався коли його затримали.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України, та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Суд, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, правила поваги до свободи особи, бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, однак в той же час судом приймається до уваги і той факт, що ОСОБА_4 , згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу з 08.04.2022р. до в/ч НОМЕР_1 на посаду солдат запасу під час дії воєнного стану, отже це дає підстави вважати, що він має визначене місцезнаходження, перебуває під контролем командира військової частини.

Посилання прокурора на можливість незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків, є припущенням, так як під час розгляду клопотання будь-яких доказів спроби незаконного впливу на потерпілу та свідків не доведено стороною обвинувачення жодним доказом.

Твердження прокурора про те, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою ухилення від кримінальної відповідальності та може підшукати свідків або речові та інші докази, які створять штучне алібі у невчиненні злочину, є припущенням, які нічим не підтверджені.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції. Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Александр Макаров проти Росії» національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Враховуючи, що докази про те, що заявлені в клопотанні ризики виправдовують тримання особи під вартою, яке є винятковим запобіжним заходом, стороною обвинувачення не надані, суд вважає можливим обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у вигляді особистого зобов`язання, оскільки підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу не вбачається.

Для дієвості кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, на думку суду, буде достатнім та необхідним для ОСОБА_4 і таким, що зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених статтею 194 цього Кодексу.

Судом роз`яснено обвинуваченому вимоги ст.194 КПК України та наслідки невиконання обов`язків, які покладаються на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 179, 183, 194, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, згідно ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на підозрюваного, згідно ч. 6 ст.194 КПК України, на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч.2 ст.179 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали становить 2 (два) місяці і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 18.11.2022 року по 18.01.2023 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1