Справа № 545/5388/22
Провадження № 1-кп/545/337/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Полтавського районного суду Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Судіївка Полтавського району Полтавської області, громадянин України, українець, освіта середня, знаходиться в цивільному шлюбі, неповнолітніх дітей не має, працює різноробочим у сільськогосподарчому споживчому товаристві «Краяни», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступок), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2022 року близько 11 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на проїжджій частині вул.Квітки Цісик у с.Судіївка Полтавського району Полтавської області, неподалік сільськогосподарського споживчого товариства «Краяни», на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, які виникли через ревнощі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 не менш ніж два удари кулаком правої руки в обличчя. У результаті цього ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця та саден шкіри голови, які кваліфікуються, як кожне окремо, так і в своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
У пред`явленому звинуваченні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину, при вказаних у вироку обставинах, за ч.1 ст. 125 КК України визнав повністю та пояснив суду, що на грунті ревнощів до своєї цивільної дружини, він наніс два удари в обличчя потерпілому.

У скоєному він розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Інші докази судом не досліджувалися через ст.349 КПК України, які всіма учасниками судового розгляду визнані і не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів в добровільності і істинності їх позицій, при цьому судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по справі суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приймає до уваги, що обвинувачений щиро розкаюється у скоєному, має постійне місце мешкання, позитивно характеризується, займається суспільно-корисною працею, раніше не судимий, як пом`якшувальні вину обставини.
При призначенні покарання, суд враховує характер і ступень тяжкості злочину, конкретні обставини справи, вказані дані про особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного та вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства , призначивши покарання у вигляді штрафу.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приймає до уваги ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_4 проступку, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до проступків, спосіб вчинення проступку, його мотиви і вважає, що призначене судом покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження ним нових кримінальних проступків.
Санкцією ч.1 ст.125 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 працює, тому йому можливо призначити покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов по справі не заявлений.
Судових витрат по справі не має.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (проступок), передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд через Полтавський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається ОСОБА_4 і прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія цього судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1