Справа № 463/6463/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1119/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

та його захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

У клопотанні покликався на те, що останній підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України у кримінальному провадженні №0000164 від 02 вересня 2022 року.

ОСОБА_7 умисно використав своє службове становище державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці, всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, що заподіяло тяжких наслідків державним інтересам, вчинив злочин за наступних обставин.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , власники транспортних засобів ухилилися від сплати обов`язкових митних платежів на загальну суму 1 669 897,38 грн. внаслідок зловживання своїм службовим становищем ОСОБА_7 , недоотримано державним бюджетом України, що більш ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 01 січня 2022 року та, згідно положень п. 4 Примітки до ст. 364 КК України, є тяжкими наслідками.

Таким чином ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної або юридичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, тобто у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2022 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_9 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком до 60 днів, з 28 листопада 2022 року, 16 год. 10 хв.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 161 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 400 000 грн.

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок, ОСОБА_7 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_7 покладено такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту (м. Львів), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_10 , понятими та експертами які проводитимуть експертні дослідження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, визначити розмір застави не менший 1 669 897 грн. та покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого прокурора чи суду за кожною вимогою, не відлучатися із населеного пункту ( м. Львів), в якому він проживає без дозволу прокурора, слідчого або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або роботи, утримувати від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_10 , понятими та експертами, які проводитимуть експертні дослідження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи. що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вважає зазначену ухвалу незаконною та необґрунтованою, оскільки висновок суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Повідомляє, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , власники транспортних засобів ухилилися від сплати обов`язкових митних платежів на загальну суму 1 669 897,38 грн. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними матеріалами у кримінальному провадженні, ОСОБА_11 загрожує покарання за корупційний злочин, який відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Підозрюваний вчинив тяжкий корупційний злочин, може ухилитися від органів досудового розслідування та суду, перебуваючи на волі, матиме можливість незаконно впливати на свідків у провадженні, з метою зміни ними показань, як в ході досудового розслідування так і судового розгляду даного кримінального провадження, а також схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань, з метою створення видимості непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, запобігання спробам останнього знищувати, спотворювати і сховати речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є спів мірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_7 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Вважає, що розмір застави повинен перевищувати 161 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та бути не меншим 1 669 897 гривень, з урахуванням величини завданих збитків, оскільки застава, в передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, зважаючи на тяжкість вчиненого корупційного кримінального правопорушення, його конспіративний характер, роль підозрюваного, а саме те, що, він будучи особою, яка займає відповідальне становище залучив до вчинення злочину третіх осіб, а також розмір завданих збитків, що становить 1 669 897 грн.

2 грудня 2022 року адвокат ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Наголошує, що з ухвалою слідчого судді він не погоджується, оскільки підозра є необґрунтованою, в матеріалах справи відсутні копії митних декларацій, щодо оформлення автомобілів, копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, розрахунок матеріальної шкоди.

З актів про результати перевірки з окремих питань від 22 вересня 2022 року та від 11 листопада 2022 року не вбачається, які саме митні декларації оформляв підозрюваний.

Окрім того, прокурором не наведено доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а розмір застави є непомірним для родини підозрюваного та поставив його у скрутне матеріальне становище.

ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на утриманні малолітню дитину, здав паспорти.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваного на підтримку своєї апеляційної скарги та заперечення апеляційної скарги прокурора, виступ прокурора на підтримку доводів своєї апеляційної скарги та заперечення аргументів апеляційної скарги адвоката, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як убачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000164 від 02 вересня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом в.о. начальника Львівської митниці № 186-о від 11 лютого 2022 року, ОСОБА_7 призначено на посаду державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста «Городок» Львівської митниці.

Відповідно до Графіків виходу на роботу працівників відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці на червень та липень 2022 року, 30 червня 2022 року на чергування в період часу з 14:59 год. по 23:59 год., а також 01 липня 2022 року в період часу з 09:00 год. по 18:00 год. в складі відділу митного оформлення № 4 (надалі ВМО № 4) митного поста «Городок» Львівської митниці, поміж інших, заступив державний інспектор ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_7 .

Відповідно до наказу № 58-о від 30 червня 2021року за державним інспектором ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_7 закріплено особисту номерну печатку № 599, штамп «Під митним контролем» № 599 та спеціальний пломбір з пуансонами № 599.

30 червня 2022 року близько 15:00 год. державний інспектор ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_7 заступив до виконання своїх службових обов`язків безпосередньо на митному пості «Городок» Львівської митниці, що за адресою: Львівська область, Львівський район, село Зимна Вода, вулиця Городоцька, 16.

Цього ж дня, в період часу з 23:01 год. по 23:47 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на своєму робочому місці, використовуючи логін « НОМЕР_1 », який надавав йому право доступу до автоматизованої системи митного оформлення (надалі АСМО) «Інспектор», вніс до вказаної бази даних відомості про прийняття митних декларації від 30 червня 2022 року №№UA209200/2022/013025, UA209200/2022/013041, UA209200/2022/013045, UA209200/2022/013048, UA209200/2022/013050, UA209200/2022/013054, UA209200/2022/013055, UA209200/2022/013032, UA209200/2022/013023, UA209200/2022/013022, UA209200/2022/013021, UA209200/2022/013020, UA209200/2022/013018, UA209200/2022/013017, UA209200/2022/013016, UA209200/2022/013014, UA209200/2022/013037 до митного оформлення, в супереч того, що транспортні засоби, за вище вказаними митними деклараціями, згідно даних ЄАІС Держмитслужби та відомостей зазначених у виїзді із ЗМК в ПІК «Інспектор» перетнули державний кордон України після прийняття митних декларацій до митного оформлення, таким чином ОСОБА_7 забезпечив подальшу реалізацію свого злочинного умислу у здійсненні митного оформлення транспортних засобів за вказаними вище митними деклараціями, із застосування преференції з пільгового розмитнення, а саме із звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість.

В подальшому, на наступний день, а саме 01 липня 2022 року ОСОБА_7 , в ході проведення митних формальностей щодо транспортних засобів за митними деклараціями від 30 червня 2022 року №№ UA209200/2022/013025, UA209200/2022/013041, UA209200/2022/013045, UA209200/2022/013048, UA209200/2022/013050, UA209200/2022/013054, UA209200/2022/013055, UA209200/2022/013032, UA209200/2022/013023, UA209200/2022/013022, UA209200/2022/013021, UA209200/2022/013020, UA209200/2022/013018, UA209200/2022/013017, UA209200/2022/013016, UA209200/2022/013014, UA209200/2022/013037 будучи обізнаним про те, що транспортні засоби прибули в зону митного контролю ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці 01 липня 2022 року, що підтверджується перепустками, або за відсутності перепусток згідно даних ЄАІС Держмитслужби, тобто, усвідомлюючи, що митні декларації подані з порушенням вимог частини першої статті 263 Митного кодексу України, умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи власників транспортних засобів та сприяння їм в ухиленні від сплати обов`язкових митних платежів, використовуючи своє службове становище, безпідставно здійснив митне оформлення транспортних засобів відповідно до норм Закону України від 24 березня 2022 року № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», застосувавши код пільг «311» із звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком, та податком на додану вартість, та не відмовив в митному оформленні по причині їх подання з порушенням вимог частини першої статті 263 Митного кодексу України.

Надалі ОСОБА_7 , знаходячись у службовому приміщенні митного поста «Городок» Львівської митниці, що за адресою: Львівська область, Львівський район, село Зимня Вода, вулиця Городоцька, 16, з метою завершення митних формальностей та випуску транспортних засобів у вільних обіг, без сплати обов`язкових митних платежів, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, використовуючи логін «LV077137», який надавав йому право доступу до АСМО «Інспектор», вніс до вказаної бази даних відомості про завершення митного оформлення щодо транспортних засобів, за митними деклараціями від 30 червня 2022 року №№ UA209200/2022/013025, UA209200/2022/013041, UA209200/2022/013045, UA209200/2022/013048, UA209200/2022/013050, UA209200/2022/013054, UA209200/2022/013055, UA209200/2022/013032, UA209200/2022/013023, UA209200/2022/013022, UA209200/2022/013021, UA209200/2022/013020, UA209200/2022/013018, UA209200/2022/013017, UA209200/2022/013016, UA209200/2022/013014, UA209200/2022/013037 застосувавши пільги з кодом «311» із звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком, та податком на додану вартість, чим надав можливість власникам транспортних засобів ухилитись від сплати обов`язкових митних платежів.

Відтак, внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , власники транспортних засобів ухилилися від сплати обов`язкових митних платежів на загальну суму 1 669 897,38 грн. внаслідок зловживання своїм службовим становищем ОСОБА_7 , недоотримано державним бюджетом України, що більш ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 01 січня 2022 року та, згідно положень п. 4 Примітки до ст. 364 КК України, є тяжкими наслідками.

25 листопада 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

25 листопада 2022 року прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

28 листопада 2022 року клопотання слідчого було задоволено слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. ст. 193,194 КПК України, вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Личаківського районного суд м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.

Згідно з наданими стороною обвинувачення даними, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінуються ОСОБА_7 є тяжким, у разі доведення вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та останній, будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин, а також в силу своєї обізнаності у формах та методах роботи правоохоронних органів, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі в Республіці Польща, з урахуванням місця роботи останнього на ділянці державного кордону. Разом з цим, ОСОБА_7 , може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України. ОСОБА_7 може спілкуватися з невстановленими зазначеними вище особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останнім допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування. Окрім того, вільне спілкування із службовими особами Львівської митниці, з якими підозрюваний підтримує відносини в силу виконання службових обов`язків, та може бути використане останнім для незаконного впливу на заявника, внаслідок своїх безпосередніх дій чи за допомогою дій третіх осіб. Також підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, може спонукати працівників митниці щодо підробки документів, які виправдовували б його дії, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

При цьому слід звернути увагу й на те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, визначати правильність кваліфікації дій підозрюваного. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У зв`язку із вище зазначеним не заслуговують на увагу аргументи сторони захисту, що в матеріалах справи відсутні копії митних декларацій, щодо оформлення автомобілів, копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, розрахунок матеріальної шкоди.

Частиною 4 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Поряд із тим, при визначенні розміру застави до уваги може братися розмір шкоди, що спричинив підозрюваний (справа «Мангурас проти Іспанії», рішення від 28 вересня 2010 року).

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням розміру шкоди, міри покарання, яка може бути застосована до підозрюваного в разі доведеності його вини та наявністю визнаних судом ризиків, застава у розмірі 161 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (400 000 грн.) відповідає меті застосування запобіжного заходу. Саме такий розмір застави, на думку колегії суддів, слугуватиме достатнім стимулюючим фактором, який підозрюваний та/або заставодавець боявся б втратити у разі невиконання покладених процесуальних обов`язків.

З огляду на зазначене не заслуговують на увагу колегії суддів доводи прокурора, що розмір застави повинен перевищувати 161 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та бути не меншим 1 669 897 гривень

Колегія суддів зазначає, що при визначенні застави слідчим суддею надано оцінку відповідним обставинам, враховано майновий стан підозрюваного та його родини, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України

Доводи сторони захисту про непомірний розмір застави для підозрюваного колегія суддів вважає необґрунтованими. Доказів, підтверджуючих матеріальне становище, стороною захисту не надано, окрім того підозрюваний сплатив визначений розмір застави. Чинне законодавство України не покладає можливість внесення застави виключно на підозрюваного, але вимагає забезпечення дієвості провадження, тобто співмірності застави не лише матеріальному стану особи, а й забезпеченню виконання покладених на особу процесуальних обов`язків.

Наявність тих обставин, що ОСОБА_7 , має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на утриманні малолітню дитину, здав паспорти, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави. Окрім того, колегія суддів вважає, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, а такі апеляційні скарги захисника та прокурора слід відхилити.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 28 листопада 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4