Справа №: 148/133/23
Провадження № 1-кс/148/82/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року слідчий суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , заступника начальника СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тульчин скаргу ОСОБА_4 на постанову заступника начальника СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 від 03.02.2023 року про закриття кримінального провадження.

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, посилаючись на те, що 03.02.2023 року, заступник начальника СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 20.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, прийняв рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Із даною постановою начальника СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 20.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з відсутністю в діяннях, ознак складу кримінального правопорушення, скаржник категорично не погоджується, вважає вказану постанову винесену передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин по справі, та такою, що винесена в порушення норм КПК України, та значно порушує права скаржника як потерпілого. Заступник начальника СВ дійшов помилкового висновку про відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення та зроблено передчасні висновки щодо дійсних обставин кримінального провадження, які не відповідають дійсним обставинам справи, передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження, оскільки досудове розслідування у ньому проведено не повно та не всебічно, як того вимагає кримінально-процесуальне законодавство України. Тому постанова про закриття кримінального проваджена є такою, що підлягає скасуванню. Просить поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження та скасувати Постанову начальника СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 20.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 підтримав доводи скарги, просив задовольнити у судовому порядку, додатково пояснивши, що 20.01.2023 водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ 21013, у м. Тульчин Вінницької області по вул. М. Леонтовича де виконуючи поворот ліворуч, на перехресті вулиць М. Леонтовича та О. Степанюка, навмисно допустив зіткнення з автомобілем "AUDI А6". Під час зіткнення автомобіль "AUDI А6", яким керував ОСОБА_4 отримав значні ушкодження. Також скаржник пояснив, що даний транспортний засіб придбав у ОСОБА_6 , але оформити не встиг, оскільки останній перебуває у ЗСУ, під час ДТП керував транспортним засобом на підставі технічного паспорту, оскільки доручення, яке додав до матеріалів скарги оформлене після ДТП та у дорученню зазначено, що скаржник та його дружина мають право керувати даним транспортним засобом тільки за межами України. Згідно висновком автотоварознавчого дослідження № 008 від 08.02.2023 року, складений ФОП ОСОБА_7 матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля "AUDI А6" в результаті його пошкодження при ДТП складає 341665,00 грн., даний висновок скаржник замовляв сам.

Заступник начальника СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги. Вказав, що кримінальне провадження закрите у зв`язку з виявленням у учасників ДТП тілесних ушкоджень, які за ступенем тяжкості належать до легких. При цьому, кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 286 КК України настає в разі порушення особою, яка керує транспортним засобом, правил безпеки дорожнього руху чи експлуатації транспортних засобів, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів кримінального провадження № 0000035 від 20.01.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 є учасником ДТП таким чином вказане кримінальне провадження стосується його прав та інтересів, навіть без визнання потерпілим, і він має право на захист, яке може бути реалізоване шляхом дотримання прав потерпілого, визначених у ст. 56 КПК України, зокрема права оскаржувати рішення слідчого, у даному провадженні і відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України він, має право оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скаржник отримав копію постанови про закриття кримінального провадження 17.02.2023 року та 27.02.2023 року оскаржив її в суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В силу ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яка може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених п. 2 ч. 1ст. 284 КПК України- в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення і якщо в цьому кримінального провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, посилання на обставини, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття. Виконання цих вимог є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У зв`язку з чим, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої компетентною особою постанови про закриття кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження № 0000035 від 20.01.2023 року, досудове розслідування в ньому здійснювалось з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою заступника начальника СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 від 03.02.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000035 від 20.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, дане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю у діянні кримінального правопорушення. Копію постанови та матеріали кримінального провадження направлено начальнику Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності згідно норм КУпАП.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 20.01.2023 біля 20.05 години, у м. Тульчин Вінницької області водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , керуючи технічно-справним автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. М. Леонтовича де виконуючи поворот ліворуч, на перехресті вулиць М. Леонтовича та О. Степанюка, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями, де допустив зіткнення з автомобілем "AUDI А6" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який рухався по своїй полосі руху, в зустрічному напрямку.

Внаслідок ДТП, водій автомобіля "AUDI А6" - ОСОБА_4 , пасажир автомобіля "AUDI А6" ОСОБА_8 та водій автомобіля ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження та були доставлені до КПП ""Тульчинська ЦРЛ" Тульчинської міської ради для надання медичної допомоги.

У кримінальному провадженні проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, про що свідчать відповідні документи, які містяться в ньому.

Зокрема, проведено допити всіх учасників ДТП, проведено судово-медичні експертизи водіїв транспортних засобів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та пасажир автомобіля "AUDI А6" ОСОБА_8 ..

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 1, від 26.01.2023 виданого завідуючим Тульчинським бюро СМЕ ОСОБА_9 встановлено, що у гр-на ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден на передній поверхні лівої гомілки, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 2, від 26.01.2023 виданого завідуючим Тульчинським бюро СМЕ ОСОБА_9 встановлено, що у гр-ки ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді садни на передній поверхні лівої гомілки та синець передньої правої гомілки, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 4, від 03.02.2023 виданого завідуючим Тульчинським бюро СМЕ ОСОБА_9 встановлено, що у гр-на ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритою черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, маючи докази про відсутність у водія автомобіля "AUDI А6" - ОСОБА_4 , пасажира автомобіля "AUDI А6" ОСОБА_8 та водія автомобіля ВАЗ 21013, ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, які утворюють диспозицію ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: тілесних ушкоджень середньої тяжкості, 03.02.2023 заступником начальника СВ було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000035 від 20.01.2023 року.

Відповідно до ст. 283 КПК України, закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування.

Стаття 284 КПК України, встановлює ряд підстав для закриття кримінального провадження.

Повноваження слідчого приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, здійснюється у формі винесення постанови. Зокрема, у випадках, які виключають подальше розслідування кримінального провадження, слідчий може прийняти рішення про закриття кримінального провадження. Перелік таких обставин наведений у ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до положень п. 8 ч. 2 ст. 40, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий повноважний приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

При здійсненні досудового розслідування слідчий є самостійним у своїй діяльності, втручання в яку, окрім керівника органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду є незаконним і тягне за собою кримінальну відповідальність. Елементами процесуальної самостійності слідчого є його право починати досудове розслідування, приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням.

Матеріали провадження свідчать про те, що заступник начальника СВ всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, надав оцінку доказам, зібраним у провадженні, у їх сукупності, та виявивши відсутність об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, виніс постанову про закриття кримінального провадження, з чим погоджується слідчий суддя.

Так, злочин, передбачений ст. 286 КК України, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень Правил дорожнього руху, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 ст. 286 КК України, тобто тільки такі порушення Правил дорожнього руху, які є причиною настання цих наслідків та перебувають з ними в причинному зв`язку. Таким чином, об`єктивна сторона даного складу злочину включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановка; суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження - ч. 1, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження - ч. 2, загибель кількох осіб - ч. 3); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності та полягати: у вчиненні дій, заборонених правилами; невиконанні дій, які особа може та зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту.

Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху. Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 КК України. При цьому, необхідно встановити які саме з порушень Правил дорожнього руху, які мали місце під час конкретної дорожньо-транспортної пригоди, були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК України, тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Тобто, склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 286 КК України, утворює не будь-яке недотримання особою, котра керує транспортним засобом, вимог Правил дорожнього руху, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 682/956/17.

Враховуючи те, що відповідно до висновку експерта № 1 та № 2 від 26 січня 2023 року, виявлені у пасажира автомобіля "AUDI А6" ОСОБА_8 та водія автомобіля ВАЗ 21013, ОСОБА_5 , а також висновку експерта № 4 від 03.02.2023 року виявлені у водія автомобіля "AUDI А6" ОСОБА_4 , внаслідок ДТП 20 січня 2023 тілесні ушкодження за ступнем тяжкості належать до легких, тобто не є суспільно-небезпечними наслідками у виді спричинених середньої тяжкості тілесних ушкоджень, слідчий дійшов обґрунтованого висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

При цьому слід зазначити, що проведення огляду місця події без участі скаржника, який на той час знаходився в лікарні, призначення та здійснення судової автотехнічної експертиз чи проведення будь-яких інших процесуальних дій в межах кримінального провадження об`єктивно не здатні вплинути на вказаний висновок, а тому вказівка скаржника на проведення цих дій, як на підставу скасування постанови слідчого є необґрунтованою.

Чинний КПК України не покладає на слідчого обов`язок проведення досудового розслідування після встановлення ним відсутності в діянні складу злочину, а згідно ст. 40 цього Кодексу він несе персональну відповідальність за своєчасність здійснення процесуальних дій, зокрема і закриття провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, скаржник ОСОБА_4 не заперечує обґрунтованості встановлених слідчим обставин у виді відсутності складу злочину, і просить скасувати відповідну постанову лише з тих підстав, що, на його думку, зібраних доказів недостатньо для подальшого вирішення питання про відшкодування шкоди пов`язаної з пошкодженням автомобіля "AUDI А6" при ДТП.

Відповідно до ст. 3 КПК України, слідчий є службової особою, що уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Отже, направленість процесуальної діяльності слідчого визначена виключно на розслідування та захист від кримінальних правопорушень, а тому вирішення завдань, не пов`язаних з розслідуванням злочинів, не є належною та об`єктивною підставою для подальшого здійснення кримінального провадження.

В постанові заступник начальника СВ прийшов до висновку про наявність ознак адміністративного правопорушення в діях водія ОСОБА_5 , у зв`язку з чим направив копію постанови та матеріали кримінального провадження начальнику Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Крім цього у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, що підтверджується постановою Тульчинського районного суду від 23.02.2023 справа № 148/266/23.

Що стосується посилання скаржника на висновок автотоварознавчого дослідження № 008 від 08.02.2023 року, складений ФОП ОСОБА_7 ,. згідно якого матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля "AUDI А6" д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 341665,00 грн., в зв`язку з чим скаржник вбачає склад кримінального правопорушення.

Слідчий суддя визнає недопустимим доказом висновок автотоварознавчого дослідження № 008 від 08.02.2023 року, складений ФОП ОСОБА_7 ,, оскільки останній не був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, крім цього враховує, що скаржник з відповідною заявою до правоохоронних органів не звертався та не являється власником даного транспортного засобу.

Відповідно до статей 86, 101, 102 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. При цьому у висновку експерта обов`язково повинно бути зазначено, зокрема, що його попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відтак, на переконання слідчого судді, рішення слідчого є законним, оскільки викладені висновки відповідають фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, підстави, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, вмотивовані, ґрунтуються на оцінці доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчим суддею при розгляді скарги встановлено, що постанова заступника начальника СВ про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст. 110 КПК України, а саме: вона є мотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам справи та про правомірність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування постанови, судом не встановлено.

Таким чином, у задоволенні скарги слід відмовити у зв`язку із її безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову заступника начальника СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 від 03.02.2023 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 20.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено в залі суду о 08.30 год. 06 березня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1