Провадження по справі № 1-кс/522/153/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , діючий в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту з транспортного засобу «Mitsubishi Pajero Wagon» д.н.з. НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2019 року, в рамках кримінального провадження № 0005312 від 16.08.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в частині арешту автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову № НОМЕР_2 .

З клопотання вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2019 року клопотання директора ВКФ «Юніол» задоволено та накладено арешт на автомобіль Mitsubishi Pajero Wagon» д.н.з. НОМЕР_1 .

Транспортний засіб Mitsubishi Pajero Wagon» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову № НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_4 .

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_4 являється приватним власником та добросовісним набувачем автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon» д.н.з. НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль придбав у власність 20.02.2018 року, на момент придбання автомобіля жодних обтяжень щодо вказаного майна не було.

Слід зазначити, що арешт на транспортний засіб Mitsubishi Pajero Wagon» д.н.з. НОМЕР_1 був накладений в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 005312 від 16.08.2013 року, при цьому, власник вказаного автомобілю не є підозрюваним чи обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Внаслідок накладеного арешту на автомобіль, ОСОБА_4 позбавлений можливості на розпорядження своїм майном, що порушує його конституційні права.

Позиція учасників судового засідання.

Захисник в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд клопотання за його відсутності. Просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд вказаного клопотання на розсуд суду.

Розглянувши клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Мотиви суду.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У силу ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, накладення арешту на об`єкт права власності є позбавленням його власника можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією У країни гарантії охорони власності, доводить, що обмеження права будь-якої особи (фізичної або юридичної) розпорядження належним їй майном без достатніх підстав є протиправним.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Частинами першою, другою та четвертою ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, є невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до інформації із Єдиного реєстру МВС та свідоцтва про реєстрацію, транспортний засіб Mitsubishi Pajero Wagon» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 та він не є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0005312 від 16.08.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в рамках якого було прийнято рішення про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 173-174, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.09.2016 року, в рамках кримінального провадження № 03.07.2019 року, в рамках кримінального провадження № 0005312 від 16.08.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в частині арешту автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову № НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

06.01.2023