Категорія:ч.3 ст.307 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Згідно даного вироку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцька Волинської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, неодружений, не працює, раніше судимий

- вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2017 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України та йому призначено покарання за:

- ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна;

- ч. 2 ст. 311 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 313 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 317 КК України у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві приватної власності.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 30 червня 2017 року, призначено остаточне до відбуття покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з 03 лютого 2018 року, тобто з моменту його затримання.

ОСОБА_7 визнано невинуватим за ч. 1 ст. 306 КК України та виправдано на підставі ч. 1 п. 1 ст. 373 КПК України через недоведеність вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Луцька, Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений (проживає у громадському шлюбі), має на утриманні двоє малолітніх дітей, не працює, в порядку ст. 89 КК України - раніше несудимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України та йому призначено покарання за:

- ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна;

- ч. 2 ст. 311 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 313 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 317 КК України у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна;

- ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено ОСОБА_8 остаточне до відбуття покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з 3 лютого 2018 року, тобто з моменту затримання.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Сизрань, Російської Федерації, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює, раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 190 КК України та йому призначено покарання за:

- ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна;

- ч. 2 ст. 311 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 313 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 317 КК України у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна;

- ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне до відбуття покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 визначено обчислювати з 12 вересня 2019 року, тобто з моменту затримання.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , кожному зокрема, до вступу вироку в законну силу, але не довше, ніж до дня повного відбуття покарання, визначеного даним вироком, залишити попередній - тримання під вартою.

Зараховано обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в строк основного покарання термін їх попереднього ув`язнення з 03 лютого 2018 року (з моменту їх затримання) по день набрання вказаним вироком законної сили (або ж до моменту звільнення з-під варти), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зараховано обвинуваченому ОСОБА_9 в строк основного покарання термін його попереднього ув`язнення з 03 лютого 2018 року (з моменту його затримання) по 05 лютого 2018 року (дату обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту) та з 12 вересня 2019 року (з моменту його затримання) по день набрання вказаним вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат та арешту майна.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачувалися у вчиненні злочинів за таких обставин.

ОСОБА_7 у лютому 2017 року за невстановлених досудовим розслідуванням обставин незаконно придбав з метою подальшого збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, після чого розфасував її у прозорі полімерні пакетики та у ніч з 8 на 9 лютого 2017 року незаконно перевозив автомобілем «ВАЗ 2108» з метою подальшого збуту.

9 лютого 2017 року о 01:44 год. поблизу магазину «Сім/23» на вул. Привокзальній м. Луцька працівниками патрульної поліції зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2108», що перебував під керуванням ОСОБА_7 та в ході поверхневого огляду у ОСОБА_7 було виявлено і вилучено згідно з висновком експерта психотропні речовини, обіг яких обмежено амфетамін вагою 0,0585 г та метамфетамін вагою 0,0585 г.

Окрім того, ОСОБА_7 з метою реалізації своїх намірів щодо незаконного виготовлення, придбання, зберіганням з метою збуту та збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, а також придбання, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений, канабісу, підшукав та залучив до вчинення злочинних дій, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, жителів м. Луцька ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Отримавши їх добровільну згоду на участь в організованій групі та вчинення спільних протиправних дій, які добровільно взяли на себе обов`язки активних членів кримінального угрупування, ОСОБА_7 розробив єдиний злочинний план, який довів до відому всіх учасників організованої групи, та визначив ролі кожного із них у його реалізації, а також загальні правила поведінки та стосунки між членами кримінального угрупування, встановив заходи конспірації і прикриття злочинної діяльності, обумовив розподіл та використання одержаних доходів. При цьому кожен учасник організованої групи усвідомлював характер своїх протиправних дій та дії інших членів кримінального угрупування, бажав досягнення єдиного умислу й сприяв настанню бажаного злочинного результату, тобто діяв з прямим умислом.

Зокрема, планом передбачалося здійснення підготовки до вчинення злочинів, що виражалось у підшукуванні осіб для придбання у них прекурсорів та необхідного обладнання, самостійне виготовлення такого обладнання з метою його подальшого використання, зокрема при виготовленні психотропної речовини, обіг якої обмежено, амфетаміну; підшукання та періодична зміна місць (приміщень) для виготовлення психотропної речовини амфетаміну, безпосереднє виготовлення психотропної речовини, пошуки місць для придбання наркотичного засобу канабіс, розфасування їх по пакетиках й подальший збут наркозалежним особам м. Луцька.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у серпні-вересні 2017 року (точна дата, час та місце органом досудового розслідування не встановлені), діючи у складі організованої групи, з корисливих мотивів, організували та утримували місце для незаконного виготовлення психотропних речовин, а саме гаражне приміщення № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Автомобіліст-1» на вул. Карпенка-Карого, 15 у м. Луцьк. В кінці січня-на початку лютого 2018 року вони обладнали вказане приміщення шляхом незаконного придбання та перевезення до нього пристроїв, приладів та спеціального хімічного посуду й речовин, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю - прекурсорів, з метою їх використання під час виготовлення психотропних речовин амфетаміну та метамфетаміну.

Окрім того, у період із січня по лютий 2018 року ОСОБА_7 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Автомобіліст-1» на вул. Карпенка-Карого, 15 у м. Луцьк, незаконно виготовляв психотропну речовину амфетамін та незаконно зберігав його з метою подальшого збуту. Вказану речовину 3 лютого 2018 року під час проведення санкціонованого обшуку вказаного гаражного приміщення за вказаною адресою працівниками поліції було виявлено та вилучено, а саме психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін загальною вагою 0,00603 г, а також речовини, предмети, які могли використовуватися під час проведення хімічних реакцій для виготовлення психотропної речовини.

ОСОБА_8 28 серпня 2017 року о 15:00 год., діючи у складі організованої групи з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, знаходячись у внутрішньому дворі багатоповерхового будинку за адресою: вул. Кравчука, 2, м. Луцьк незаконно збув ОСОБА_13 за 400 грн. згідно з висновком експерта психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін загальною масою 0,1496 г.

ОСОБА_7 11 вересня 2017 року о 13:30 год., діючи у складі організованої групи з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, повторно поблизу гаражного кооперативу «Автомобіліст 2», що на вул. Карпенка-Карого, 15 у м. Луцьк, під час проведення оперативної закупки незаконно збув ОСОБА_13 за 900 грн. психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін загальною маса 0,3696 г, а також 28 листопада 2017 року о 12:10 під час руху вулицею Чехова м. Луцька на автомобілі марки «ВАЗ 2108» разом із ОСОБА_9 незаконно збули ОСОБА_13 за 800 грн. шляхом перекидання йому через відчинене вікно транспортного засобу картонної коробки, у якій містились чотири прозорих поліетиленові пакетики із порошкоподібною речовиною, яка згідно з висновком експерта є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, вагою 0,0949 г, 0,1556 г, 0,01612 г, 0,1625 г відповідно.

Також ОСОБА_8 13 грудня 2017 року о 14:30 год. у складі організованої групи з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, повторно у приміщенні магазину «Сім/23» за адресою: вул. Гордіюк, 39А, м. Луцьк , під час проведення оперативної закупки незаконно збув ОСОБА_13 за 400 грн. два прозорих поліетиленові пакетики із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно з висновком експерта є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 0,0821 г.

ОСОБА_9 17 січня 2018 року о 13.00 год., діючи у складі організованої групи з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, повторно, поблизу перехрестя вул. Рівненської та Електроапаратної у м. Луцьку під час проведення оперативної закупки незаконно збув ОСОБА_13 за 800 грн. поліетиленовий пакетик із порошкоподібною речовиною, яка згідно з висновком експерта містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, вагою 0,0319 г.

ОСОБА_7 у лютому 2018 року у складі організованої групи з ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, повторно за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений час та місці незаконно придбав з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс та психотропні речовини, обіг яких обмежено, амфетамін і метамфетамін, які помістив до поліетиленових пакетиків і паперових згортків та приховав у квартирі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 й у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Автомобіліст-1» за адресою: вул. Карпенка-Карого, 15, м. Луцьк, а також у салоні автомобіля ВАЗ «2108» та незаконно їх зберігав і перевозив з метою подальшого збуту.

3 лютого 2018 року у нього, в ході проведення санкціонованого обшуку в автомобілі ВАЗ «2108» було виявлено та вилучено один поліетиленовий пакет із вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого та коричневого кольорів, яка згідно з висновком експерта є особливо небезпечним наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабісом, вагою 0,17 г, а також під час обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 у гаражному кооперативі «Автомобіліст -1» за адресою: вул. Карпенка-Карого, 15, м. Луцьк, який перебував у його користуванні, було виявлено та вилучено згідно з висновком експерта психотропні речовини, обіг яких обмежено метамфетамін вагою 0,20824 г та амфетамін вагою 0,00603 г, 0,0008 г та 0,0009 г відповідно, а також особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 0,13 г.

ОСОБА_8 у період з січня по лютий 2018 року (точної дати, часу та місця органом досудового розслідування не встановлено) у складі організованої групи з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, повторно, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин часу та місця незаконно придбав з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс та психотропну речовину, обіг якої обмежено, апрофен. Далі він переніс їх до підсобного приміщення, що між першим та другим поверхом другого під`їзду будинку № 2, по вул. Кравчука у м. Луцьк , після чого розфасував у поліетиленові пакети та паперові згортки, а психотропну речовину продовжив незаконно зберігати у формі таблеток з метою подальшого збуту.

3 лютого 2018 року в ході проведення санкціонованого обшуку у підсобному приміщенні за вказаною вище адресою працівниками поліції було виявлено та вилучено згідно з висновком експерта особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною вагою 89,39 г, а також психотропну речовину, обіг якої обмежено апрофен масою 0,0990 г.

ОСОБА_9 , на початку лютого 2018 року, у складі організованої групи з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, повторно, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин часу та місця, незаконно придбав з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс та психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, після чого переніс їх до місця свого проживання за адресою: пр. Волі 39А/3, м. Луцьк й зберігав з метою подальшого збуту. Вказані речовини у нього 3 лютого 2018 року були виявлені та вилучені працівниками поліції, а саме згідно з висновком експерта було виявлено та вилучено амфетамін вагою 0,0151 г та особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 0,216 г та 0,226 г.

ОСОБА_8 в липні-серпні 2016 року незаконно придбав пістолет «Zoraki Mod 914-S», який є короткоствольною гладкоствольною нестандартною вогнепальною зброєю, та два патрони до нього, які відносяться до боєприпасів, виготовлені саморобним способом шляхом спорядження в якості метального снаряду металевих куль (картечі) в шумові (холості) пістолетні патрони калібру 9 мм РА, для стрільби придатні, які він незаконно переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , й зберігав без передбаченого законом дозволу і які у нього були виявлені та вилучені працівниками поліції 3 лютого 2018 року.

ОСОБА_9 1 вересня 2019 року о 10.00 год. повторно, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_7 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка заволодів мобільним телефоном «Хуавей» моделі «ATU -L31», вартістю 6 000 грн., який належав ОСОБА_14 .

Також органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що він в кінці січня - на початку лютого 2018 року (точна дата, час та місце органом досудового розслідування не встановлені) з корисливих мотивів, умисно, з метою використання коштів, здобутих від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів на території м. Луцька, використовуючи грошові кошти, отримані від незаконного збуту організованою ним групою наркотичних засобів, психотропних речовин, з метою подальшого їх використання для продовження злочинної діяльності, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, розраховувався ними при купівлі речовин, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, - прекурсорів, а також предметів, які могли використовуватися під час проведення хімічних реакцій із виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, які перевіз до місця зберігання, а саме до гаражного приміщення № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Автомобіліст-1» за адресою: вул. Карпенка-Карого, 15, м. Луцьк, з метою їх подальшого використання для виготовлення психотропних речовин амфетаміну та метафметаміну.

В ході проведення 3 лютого 2018 року санкціонованого обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 у гаражному кооперативі «Автомобіліст-1» за адресою: вул. Карпенка-Карого, 15, м. Луцьк, який перебував у користуванні ОСОБА_7 , працівниками поліції виявлено та вилучено речовини, які могли використовуватися під час проведення хімічних реакцій із виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено, амфетаміну, а також предмети, які могли використовуватися під час проведення хімічних реакцій із виготовлення вказаної психотропної речовини.

При розгляді кримінального провадження місцевий суд дійшов висновку про відсутність усіх обов`язкових ознак, які характеризують організовану групу згідно із вимогами ч. 3 ст. 28 КК України, а тому кваліфікуючу ознаку щодо вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, організованою групою виключив.

Також місцевий суд виправдав ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 306 КК України на підставі ч. 1 п. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

У поданих на вирок апеляційних скаргах:

- прокурор оскаржує вирок із підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого та особі обвинувачених, внаслідок м`якості та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Виключаючи кваліфікуючу ознаку - вчинення злочинів у складі організованої групи, суд обґрунтував своє рішення тим, що досудовим розслідуванням та в ході судового розгляду не здобуто доказів щодо наявності розробленого і схваленого учасниками групи плану злочинної діяльності, чіткого розподілу ролей, вербування нових членів, загальних правил поведінки, її стійкості. Проте, такі ознаки повністю підтверджуються матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, згідно яких обвинувачені були знайомі між собою, діяли умисно та узгоджено та засадах стійкості упродовж тривалого проміжку часу. При цьому, діяли для реалізації спільного плану із розподілом ролей для отримання незаконних прибутків, а також достовірно знали, що вони займаються виготовлення, зберіганням та збутом психотропних речовин за грошову винагороду, тому з метою приховати незаконну діяльність та не бути викритими працівниками правоохоронних органів спілкувались між собою завуальовано, із використанням термінів, які відомі лише їм. Однак, їх форма спілкування та поведінка в ході готування та вчинення злочинів, свідчить про здатність цього угрупування протидіяти як зовнішнім, так і внутрішнім дезорганізуючим факторам. Також зазначає, що вирок суду в частині виправдання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 306 КК України не містить належного обгрунтування. Вважає, що судом не враховано той факт, що ОСОБА_7 на постійній основі використовував кошти отримані від збуту психотропної речовини для повернення (викупу) з ломбардів речей, або ж здавав у такі ломбарди речі, отримані ним від інших осіб в рахунок оплати за надані психотропні речовини або особливо небезпечні наркотичні засоби, тим самим, використовуючи їх для продовження злочинної діяльності. Покарання, призначене судом кожному із обвинувачених, вважає надто м`яким. Просить вирок суду від 24 червня 2020 року скасувати. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч.3 ст.313 , ч.3 ст. 28 ч.2 ст.317 КК України та призначити покарання за: ч. 1 ст. 306 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ч. 1 ст. 307 КК України - 7 років позбавлення волі; ч. 3 ст. 307 КК України - 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; ч. 3 ст. 311 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ч. 3 ст. 313 КК України - 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, визначити ОСОБА_7 остаточне до відбуття покарання - 10 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців з конфіскацією майна. ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст.317 КК України та призначити покарання за: ч. 2 ст. 190 КК України - 3 роки обмеження волі; ч. 3 ст. 307 КК України - 9 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна; ч. 3 ст. 311 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ч. 3 ст. 313 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та часткового складання покарань, призначити ОСОБА_9 остаточне до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком 9 років 6 місяців з конфіскацією майна. ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313 , ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України та призначити покарання за: ч. 1 ст. 263 КК України - 6 років позбавлення волі; ч. 3 ст. 307 КК України - 9 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна; ч. 3 ст. 311 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ч. 3 ст. 313 КК України - 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначити остаточне до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна;

- обвинувачений ОСОБА_7 оскаржує вирок суду через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам вчиненого. Вважає, що суд безпідставно засудив його за ч. 2 ст. 307 КК України (епізод збуту 11 вересня 2017 року близько 13 год. 30 хв., поблизу гаражного кооперативу « Автормобіліст2 », що на вул. Карпенка-Карого, 15 у м. Луцьку ОСОБА_15 психотропної речовини - амфетаміну), а дії останнього провокативними. Також заперечує факт продажу ОСОБА_15 психотропної речовини - амфетаміну 28 листопада 2018 року та вчинення ним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України. Просить виправдати його за вищевказаними статтями кримінального закону;

- захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 оскаржує вирок через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає про необізнаність ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про збут ОСОБА_7 11 вересня 2017 року близько 13 год. 30 хв., поблизу гаражного кооперативу « Автормобіліст2 », що на вул. Карпенка-Карого, 15 у м. Луцьку ОСОБА_15 психотропної речовини - амфетаміну, у зв`язку із чим, вказує на відсутність кваліфікуючої ознаки - вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб. Також зазначає про провокацію вчинення даного злочину, і вважає, що в діях його підзахисного відсутній склад злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України, а тому просить його виправдати, і обрати мінімальну міру покарання.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, заперечив апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, сторону захисту, які заперечили апеляцію прокурора, обвинувачений та захисник підтримали подану ними апеляційну скаргу, апеляційний суд доходить такого висновку.

Місцевий суд при розгляді даного кримінального провадження дійшов висновку про відсутність усіх обов`язкових ознак, які характеризують організовану групу згідно з вимогами ч. 3 ст. 28 КК України, а тому кваліфікуючу ознаку щодо вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України організованою групою, виключив.

Також виправдав ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 306 КК України на підставі ч. 1 п. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу , та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

На думку колегії суддів вирок суду першої інстанції зазначеним вимогам закону відповідає.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.

Визнавши доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України, що заперечується першим та його захисником у поданих ними апеляційних скаргах, суд підставно взяв до уваги показання першого, які безпосередньо сприймались судом, який винуватість у вчиненому визнав частково, заперечивши лише факт вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень в складі організованої групи та вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 306 КК України. Зокрема, визнав факт придбання психотропної речовини у незнайомої особи через мережу Інтернет, з метою її збуту, перевезення її у автомобілі, яка у подальшому була виявлена та вилучена працівниками поліції. За наявності у нього психотропної речовини, яку купував через мережу Інтернет, здійснював її збут, а отримані кошти використовував на власні побутові потреби. Факт оренди гаражного приміщення № НОМЕР_1 у гаражному кооперативі «Автомобіліст», його обладнання та зберігання у ньому психотропних речовин та наркотичних засобів не заперечував, вказавши, що робив це з метою очищення плат. Заперечив факт збуту психотропної речовини 28 листопада 2017 року.

Такі його частково визнавальні показання повністю узгоджуються із сукупністю інших належних та допустимих доказів, які обґрунтовано взяті до уваги судом та підтверджують його ж винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України зокрема, даними, що містяться у: протоколах огляду грошових коштів, покупця та вручення грошових коштів від 11 вересня 2017 року гр. ОСОБА_13 , який добровільно був залучений у якості покупця для проведення контролю за вчиненням злочину та вручено грошові кошти для проведення оперативної закупки, протоколі вручення оперативно-технічних засобів від 11 вересня 2017 року, протоколі вилучення товару від 11 вересня 2017 року, висновком експерта № 632/622 від 26 жовтня 2017 року, протоколі за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 12 вересня 2017 року, протоколі про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 14 вересня 2017 року, протоколі дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 20 листопада 2017 року (проведеного на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Волинської області № 1865т від 17 липня 2017 року), протоколі дослідження результатів негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 18 вересня 2017 року, протоколі дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів застосування від 25 жовтня 2017 року (проведеного на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Волинської області № 1865т від 17 липня 2017 року), протоколах огляду грошових коштів, огляду покупця та вручення грошових коштів від 28 листопада 2017 року, протоколі оперативно-технічних засобів від 28 листопада 2017 року, протоколі вилучення товару від 28 листопада 2017 року, висновком експерта № 903 від 10 грудня 2017 року, протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 29 листопада 2017 року, протоколі про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 29 листопада 2017 року (проведеного на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Волинської області № 2506т від 10 жовтня 2017 року), протоколі дослідження результатів негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 13 грудня 2017 року, протоколі дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 16 січня 2018 року (проведеної на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Волинської області № 2506т від 10 жовтня 2017 року), а також показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_13 , безпосередньо допитаного судом. Судові рішення, на підставі яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії, в порядку ст. 290 КПК України, стороні захисту відкриті.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження установлено, що органи досудового розслідування діяли пасивно і не підбурювали обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення злочинів, а відомості про збут ним психотропних речовин, були відомі ще до початку проведення НСРД та внесені до ЄРДР за заявою свідка ОСОБА_13 , який добровільно був залучений у якості покупця для проведення оперативних закупок, і такі його дії вчинені під контролем працівників правоохоронних органів, що було предметом дослідження та оцінки судом першої інстанції.

Продовження розслідування злочинної діяльності ОСОБА_7 було засноване на дійсних підставах, а саме для більш глибокого розуміння характеру та обсягу злочинної діяльності обвинуваченого та для розкриття більшого кримінального кола.

Відтак, дії працівників органів досудового розслідування, через призму прецедентної практики ЄСПЛ стосовно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не призвели до підбурювання ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, за які його засуджено.

Тоді як висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України, окрім його частково визнавальних показань, наданих ним в суді, також доводиться сукупністю належних та допустимих доказів, які обґрунтовано взяті до уваги судом, зокрема даними, що містяться у протоколі обшуку від 3 лютого 2018 року (проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 31 січня 2018 року) у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Автомобіліст-1» за адресою: вул. Карпенка-Карого, 15, м. Луцьк, яке перебувало у користуванні ОСОБА_7 , де було вилучено ряд речей, речовин (рідин), які відповідно до висновку експерта № 108 від 27 лютого 2018 року містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін; психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - 1 - феніл-2-нітропропен, прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - сульфатна (сірчана) кислота (93, 4 % мас.). Серед наданих на дослідження речовин (рідин) та предметів є і такі, які можуть використовуватись під час синтезу амфетаміну, на окремих із них установлено наявність амфетаміну. Висновком експерта № 103 від 20 лютого 2018 року убачається наявність на поверхні наданого на дослідження об`єкті (пристрою для паління - верхній частині полімерної пляшки з фольгою) нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу - екстракту канабісу.

Виявлені та вилучені в ході проведення обшуку гаражного приміщення речі (рідини) та предмети (спеціальний хімічний посуд), на окремих з яких, у тому числі, установлено нашарування психотропних речовин та екстракту канабісу, об`єктивно свідчать про оренду та обладнання, а також утримання обвинуваченим гаражного приміщення саме з метою незаконного виготовлення, шляхом проведення реакцій хімічного синтезу психотропної речовини - «амсфетаміну», з подальшим її незаконним зберіганням та оплатним збутом іншим особам, а не будь-якою іншою метою, зокрема виготовлення плат, як зазначає останній.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 також обвинувачувався у вчиненні умисних дій, які виразились у використанні коштів, здобутих від незаконного обігу психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, і такі його протиправні дії кваліфіковано за ч.1 ст. 306 КК України.

За наслідками судового розгляду, місцевий суд виправдав першого на підставі ч. 1 п. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа. І такий висновок суду обґрунтований тим, що вказане обвинувачення свого підтвердження, в ході судового розгляду, не знайшло, оскільки стороною обвинувачення його винуватості «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами доведено не було, а можливість здобуття інших доказів вичерпана і стороною обвинувачення не пропонується.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Так під використання доходів (коштів і майна) з метою продовження незаконного обігу розуіють надання їх для вчинення будь-яких незаконних діянь щодо наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що забезпечує незаконний обіг цих предметів в подальшому.

Обгрунтовуючи незаконність рішення суду у цій його частині, у поданій апеляційній скарзі, прокурор вказує на систематичність протиправної діяльності ОСОБА_7 та використання ним коштів від злочинної діяльності для придбання необхідних компонентів для продовження її здійснення. Також зазначає, що останній на постійній основі за ці ж кошти повертав (викуповував) з ломбарду речі, або ж здавав їх у ломбарди, тим самим, використовуючи їх для продовження злочинної діяльності. При цьому, прокурор вважає, що такі його доводи стверджуються відомостями, що містяться у протоколах зняття інформації з електронних інформаційних систем (мереж) з додатками щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які, в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України, він просить повторно дослідити у апеляційному суді.

Однак обвинувачений ОСОБА_7 , в суді першої інстанції ствердно та категорично показав, що кошти від збуту психотропних речовин ніколи не збирав у вигляді готівки та не розміщував на банківських рахунках, оскільки це були незначні суми (так як доведений стороною обвинувачення факт збуту мав місце лише декілька разів), використовував їх на дрібні власні потреби, а не для продовження злочинної діяльності. Також показання інших обвинувачених не доводять «поза розумним сумнівом» вчинення ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення.

За змістом жодної із зафіксованих розмов не убачається, що ОСОБА_7 придбавав відповідні речі, речовини (рідини), які у подальшому використовував для продовження протиправної мети, саме за кошти, одержані від незаконної діяльності, а факт збуту ним же психотропної речовини не за грошові кошти, а за предмети (речі), які він у подальшому здавав в ломбарди, взагалі не ставиться останньому у провину. Відтак, колегія суддів вважає, що обвинувачення прокурора у цій частині є лише його припущеннями, які не підтверджені, у встановлений кримінальним процесуальним законом спосіб, належними та допустимими доказами.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, обґрунтовано дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом того, що були вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1, ст.306 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , а тому правильно визнав його невинуватим та виправдав на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Визначальною рисою організованої групи є стійкість такого об`єднання. Групу можна визнати стійкою лише за умови, якщо вона є стабільною та згуртованою. Згуртованість групи проявляється у наявності постійних міцних внутрішніх зв`язків між учасниками групи, їх правил поведінки, організатора, чіткого визначення ролі кожного учасника, високого рівня узгодженості дій учасників, єдиного плану, в якому передбачено розподіл функцій учасників групи і який доведено до їх відома. Стабільність групи виявляється у системності та детальній організації функціонування групи, здатності до заміни учасників, прикритті своєї діяльності, як своїми силами, так і за допомогою сторонніх осіб, наявності для функціонування групи фінансових та інших матеріальних засобів.

До суб`єктивних ознак організованої злочинної діяльності слід відносити взаємну обізнаність учасників злочинної організованої групи та наявність прямого умислу при вчиненні злочину, тобто кожний учасник має бути обізнаним про своє перебування в складі такої організованої групи, знає про особливості своєї поведінки в ньому та безпосередніх функцій щодо виконання, єдиного плану злочинної діяльності. При цьому злочинні діяння будь-якого учасника (навіть одного) завжди заплановані та спрямовані на досягнення плану відомого всім учасникам групи.

Так, з суб`єктивної точки зору при вирішенні питання про скоєння особою кримінального правопорушення (злочину) в складі організованої групи потрібно брати до уваги не лише її участь у вчиненні злочину разом з іншими особами, але й зміст її вини і насамперед, усвідомлення нею цього членства в злочинній організованій групі й те, що така особа виконує покладені на неї обов`язки в групі.

Якщо не буде доведено, що особа усвідомлювала про своє перебування в складі організованої групи, то і відповідно її дії слід кваліфікувати залежно від того, який конкретно злочин вона вчинила та яка форма співучасті присутня при цьому.

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції про виключення із пред`явленого обвинувачення кваліфікуючої ознаки, передбаченої ч. 3 ст. 28 КК України - вчинення злочину організованою групою, прокурор вказує на наявність у діях обвинувачених ознак стійкості, чіткого розподілу ролей та функцій, готування та планування до вчинення злочинів, що, як він вважає, підтверджується матеріалами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, у тому числі, протоколами за результатами проведення оперативних закупок, про повторне дослідження яких у поданій апеляційній скарзі, він не просить.

Вказані ознаки залишились недоведеними стороною обвинувачення, як в ході досудового розслідування, так і в суді першої та апеляційної інстанцій, оскільки матеріали кримінального провадження переконливих доказів щодо цього не містять.

Так, кожен із обвинувачених в суді, не заперечуючи факт знайомства один із одним та перебування у товариських стосунках, абсолютно заперечив при цьому спільну участь або ж готування до вчинення протиправних дій. Сторона обвинувачення не доводить, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 усі разом збиралися у цьому ж гаражному або будь-якому іншому приміщенні, обговорювали деталі та план їх спільних протиправних дій, розподіляли функції, а органом досудового розслідування не надано доказів щодо наявності розробленого і схваленого учасниками групи плану злочинної діяльності, чіткого розподілу ролей, вербування нових членів, загальних правил поведінки, її стійкості.

Результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, аудіо-, відеоконтролю особи, підтверджують факт несистематичних та нетривалих розмов між ними на побутові теми, але у жодному випадку не підтверджують будь-яких спільних планів чи дій щодо їх протиправної діяльності, зустрічей, розподілу коштів, здобутих від протиправної діяльності. Неодноразовість вчинення злочинних діянь кожним із обвинувачених, їх частота, а також саме по собі спілкування між ними, зважаючи на факт зняйомства між ними, не можуть свідчити про складну форму співучасті, якою є організована група.

Крім того, в пред`явленому обвинуваченні не зазначено коли і протягом якого саму було створено організовану групу, як довго вона функціонувала, не вказано характеру стосунків, які склалися між її членами.

Органом досудового розслідування не надано доказів, що між обвинуваченими існувала така згуртованість та узгодженість їхніх дій, яка б свідчила про тісне поєднання їх зусиль, спрямованих на досягнення єдиного злочинного результату.

Так, висновок місцевого суду у цій його частині є цілком законним та обгрунтованим.

На переконання апеляційного суду, доводи прокурора про необхідність повторного дослідження доказів апеляційним судом не ґрунтується на законі.

Положеннями ст.404 КПК України чітко регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення місцевого суду в межах апеляційної скарги. За клопотанням учасників судового провадження апеляційний суд зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, якщо суд першої інстанції дослідив їх неповністю або з порушеннями; апеляційний суд може дослідити докази, які не досліджувалися місцевим судом, виключно в разі, якщо учасники судового провадження заявляли клопотання про дослідження таких доказів під час розгляду в суді першої інстанції або якщо про них стало відомо після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Повнота дослідження судом апеляційної інстанції доказів щодо певного факту має бути забезпечена у випадках, коли під час апеляційного розгляду цей факт встановлюється в інший спосіб, ніж це було здійснено в суді першої інстанції.

Однак, заявляючи клопотання про повторне дослідження доказів встановлених під час судового розгляду, прокурором не вказано як ці вимоги кореспондуються з приписами ч.3 ст.404 КПК України, оскільки не було зазначено обґрунтованих доводів про порушення, допущені судом першої інстанції при їх дослідженні, та не зазначено в апеляційній скарзі обґрунтованих мотивів невірної оцінки місцевим судом наданих стороною обвинувачення доказів, або не врахування будь-яких доказів.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що всі доводи апеляційної скарги прокурора фактично зводяться до його незгоди з висновками суду першої інстанції щодо оцінки доказів, які були досліджені судом та наведені у вироку.

А так, доводи прокурора про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам у даному кримінальному провадженні не ґрунтуються на законі.

Виконавши вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку при новому апеляційному розгляді, як це передбачено ст. 439 КПК України, колегія суддів зважає на його ж висновок про те, що за умови встановлення в провадженні тих самих фактичних обставин, підтвердження такого ж обсягу обвинувачення, аналогічних даних про осіб обвинувачених й підтвердження щодо них наявності чи відсутності аналогічних обставин, передбачених ст. ст. 66, 67 КК України, обґрунтованих підстав вважати, що були порушені положення ст. ст. 65, 69 КК України, при призначенні обвинуваченим покарання, немає.

Доводи апеляційних скарг прокурора, обвинуваченого та захисника не знайшли свого підтвердження при їх розгляді апеляційним судом, тому підлягають залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 404, 407 КПК України Волинський апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2020 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Волинського апеляційного суду о 08 год 00 хв 10 березня 2023 року.

Головуючий

Судді