Справа № 333/4991/20
Єдиний унікальний номер 333/4991/20
Провадження № 1-кп/333/89/23
ВИРОК

Іменем України

22 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої - захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, до затримання працюючого ТОВ «Біз-Альянс», одруженого, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, маючого середньо-спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 01.02.2012 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

2) 01.06.2012 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 187, ст.ст. 69, 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

3) 19.10.2016 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 146 КК України до 1 року 4 місяці 10 днів позбавлення волі, звільнений з під варти в залі суду,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

21 липня 2020 року приблизно о 22 годині 55 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «АТБ», що розташований за адресою: вул. Космічна, 42-Б в м. Запоріжжя, під час словесного конфлікту з раніше невідомим йому потерпілим ОСОБА_8 , який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_8 , з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків для життя та здоров`я ОСОБА_8 , у вигляді його смерті, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс останньому по черзі кулаками правої та лівої руки три удари, а саме: перший - кулаком лівої руки в ліву частину голови, другий - правою рукою у бік голови, третій - ліктьовим суглобом правої руки в області правого плеча. Від вказаних ударів ОСОБА_8 впав задньою частиною тулуба на тверду поверхню, вдарившись при цьому потиличною частиною голови, заподіявши собі тілесні ушкодження у вигляді відкритої внутрішньочерепної травми з переломом кісток склепіння та основи черепу, з крововиливами під оболонки головного мозку з ділянками забою головного мозку, що ускладнилась набряком-набуханням головного мозку, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №3202 від 28.07.2020 мають ознаки тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя та прибуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, при цьому ОСОБА_6 не передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити. Від отриманих тілесних ушкоджень при падінні ОСОБА_8 о 07 годині 20 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_3, помер у приміщенні КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 119 КК України, а саме: вбивство, вчинене через необережність.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України визнав частково та пояснив суду, що не погоджується з кваліфікацією своїх дій, оскільки не мав наміру, умислу, спричиняти потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тим паче не бажав настання йому смерті. У ОСОБА_6 виник конфлікт з ОСОБА_38 та ОСОБА_14. Також, зазначив, що з боку потерпілого на його адресу були погрози зарізати. Він попередив потерпілого, щоб той так не розмовляв. Газовий балончик, який перед цим застосував в бік жінки, поклав в сумку через плече. Йому здалося, що потерпілий хоче його вдарити. Почувши у свій бік повторні погрози підійшов впритул до потерпілого, який стояв на першій сходинці входу у магазин АТБ і вдарив його кулаком по обличчю, у бік голови, удар прийшовся у вухо, другий ковзний по голові і третій ковзний по тулубу. Після цього потерпілий впав на асфальт на спину. Впевнений що його удари потерпілому не є тяжкими і такими, що спричинили його смерть. Вважає, що смертельну травму голови потерпілий отримав впавши на асфальт і вдарившись головою об асфальт. Жалкує, що сталася смерть потерпілого, засуджує свої дії, приніс співчуття родини потерпілого, його матері. У призначення покарання та вирішення цивільного позову покладається на розсуд суду.

Крім визнаннявини обвинуваченим ОСОБА_6 його вина у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, які зібрані в порядку, передбаченому процесуальним законом, а саме:

Фактичними даними, що містяться в показаннях допитаних під час судового розгляду потерпілої та свідків:

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила суду, що її син в цей день знаходився в лікарні в реанімації. Вона приїхала до лікарні о 03:00 год. на таксі. В лікарні ОСОБА_8 знаходився в комі, його потрібно було оперувати. Коли зайшла до палати то побачила ОСОБА_8 підключеного до апарату штучного підтримання життя. Був побитий, через п`ять днів помер. В лікарні поліція показала відео з місця події, де було зафіксовано побиття сина ОСОБА_6 , а також момент коли ОСОБА_8 падав від ударів на асфальт. ОСОБА_8 був спокійним, доброзичливим, підтримував родичів. Служив в полку « Азов », має багато відзнак за добру службу та бойові заслуги.

Цивільний позов підтримує в повному обсязі, оскільки втрату сина замінити не може ніщо. Він був її опорою та надією. Вважає, щоб ОСОБА_6 суд засудив суворо.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка у судовому засіданні пояснила, що в цей день, вона намагалася з подругою зайти в магазин «АТБ». Однак, їх не впускала охорона, оскільки в подруги не було маски. З цього приводу в них з охороною виник конфлікт. Коли ми вийшли з магазину, вона попросили у компанії закурити, однак їй відмовили. Потім вона підійшла до ОСОБА_6 і почала з ним розмовляти. ОСОБА_6 їй сказав, що вони з подругою йшли додому, однак розмова переросла у сварку. ОСОБА_6 в цей час вдарив її долонею руки в обличчя, вона в свою чергу вилила на нього пиво і він бризнув їй в лице перцевим балончиком і після чого вона нічого не бачила. Пізніше вона почула, що до ОСОБА_6 звернувся потерпілий в їх захист. Під час розмови вона почула, що потерпілий впав на асфальт та почула, що хтось почав викликати швидку допомогу. Як наносив удари ОСОБА_6 потерпілому вона не бачила.

- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка у судовому засіданні пояснила, що вони з ОСОБА_8 в цей день вирішили зайти в магазин АТБ купити продукти. Вона зайшла в магазин, а ОСОБА_8 залишився її чекати біля магазину. Коли вона заходила в магазин то бачила, що охорона та якісь жінки конфліктували. Коли вийшла з магазину то побачила, що ОСОБА_8 лежить на асфальті біля сходів без свідомості, а навколо нього були люди. Два мужчини (охоронці) тримали ОСОБА_8 , один за голову, а другий за руку. Коли ОСОБА_8 лежав то вирвав. Мені розказали, що був конфлікт, але деталі не уточнили. Бачила біля магазину поліцейську машину. Пізніше приїхала швидка допомога і забрала ОСОБА_8 до лікарні. Вона поїхала з ними. В лікарні ОСОБА_8 надали першу допомогу.

- показаннями експерта ОСОБА_18 , який у судовому засіданні пояснив, щопід час дослідження трупа ОСОБА_8 ним було виявлено два тілесних ушкодження: на правій вушній раковині сіро-синюшний синець зі слабо вираженим жовтуватим відтінком по перефірії. У тім?яно-скроневій ділянці зліва садно округлої форми діаметром 2,5 см., червоно-коричневого кольору, щільна на дотик, прикрита кірочкою вище рівня оточуючої шкіри.

Садно та крововилив у м`які тканини у лівій тім?яно-скроневій ділянці, перелом лівої скроневої кістки, крововилив під тверду мозкову оболонку у правій середньо черепній ямці, крововиливи під м`які мозкові оболонки з ділянками забою головного мозку у правій та лівій скроневій долі головного мозку - утворилися від ударної травматичної дії тупого предмету з переважною травмуючою поверхнею у лівій тьмяно-скроневій ділянці голови. Таким предметом може бути рівна поверхня, підлога. Зазначене тілесне ушкодження він кваліфікував як тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя. У результаті саме цього тілесного ушкодження сталася смерть потерпілого. Таке ушкодження виникло в результаті падіння ОСОБА_8 зі сходинки і удару головою о рівну поверхню, якою послужило асфальтне покриття дороги. Саме такі тілесні ушкодження може отримати будь-яка людина впавши з висоти власного росту стоячи рівно, чи на височині, на рівну тверду поверхню і вдарившись о таку поверхню головою.

- показаннями свідка ОСОБА_20 , який у судовому засіданні пояснив, що в цей час він працював охоронцем в маркеті «АТБ». В цей день, в магазині між ним та жінками виник конфлікт, через відсутність в них масок. Пізніше він викликав охорону з ВНБ. Конфлікту на вулиці він не бачив, коли вийшов на вулицю то побачив, що приїхала швидка, а незнайомий чоловік лежав на асфальті.

- показаннями свідка ОСОБА_21 , який у судовому засіданні пояснив, що в цей день він, ОСОБА_22 , ОСОБА_6 та їхні дружини пішли гуляти в парк. Сиділи в парку і ОСОБА_6 з ОСОБА_22 пішов купити кави. Його довго не було і він вирішив зі сином піти його пошукати. Пішов він з маленьким сином. Коли підійшов до ларька купив чаю, ОСОБА_6 там не бачив, однак коли пішов в сторону АТБ то побачив там ОСОБА_22 та ОСОБА_6 біля вхідних дверей. Коли він підійшов до них, то запропонував піти назад до парку. В цей час біля вхідних дверей дві дівчини вели себе неадекватно та агресивно. Одна дівчина після зауваження почала на нього кричати. ОСОБА_6 їй зробив зауваження, однак вона його облила пивом, після чого ОСОБА_6 дістав газовий балончик та бризнув їй в обличчя. Куди ОСОБА_6 дів газовий балончик він не бачив. Після чого, він відійшов до сходів, де в цей час знаходився потерпілий. Однак, та дівчини і до них підійшла. Він щоб не було конфлікту з сином пішов до ларька, щоб купити чай.

Коли ОСОБА_6 вдарив потерпілого, в цей час він був повернутий в сторону ларьків, де в цей час знаходилась його дружина, і момент удару не бачив, однак почув звук удару (ляп) по обличчю, коли обернувся то побачив, що потерпілий лежав на асфальті та до нього підбігли люди. Вдарив ОСОБА_6 , оскільки в цей момент біля потерпілого інших осіб не було.

Після чого визвали швидку допомогу.

З яких підстав ОСОБА_6 підійшов до потерпілого йому не відомо.

- показаннями свідка ОСОБА_24 , який у судовому засіданні пояснив, що в цей день він прийшов в АТБ з товаришем щоб купити воду. Біля магазину побачили двох жінок в п`яному виді, які сперечалися з охороною АТБ. Пізніше одна жінка підійшла до нього і попросила закурити, однак він їй відмовив і вона почали з нами сваритися. Пізніше до них підійшов ОСОБА_6 і вони стояли спілкувалися. До них знову підійшла жінка і вже в ОСОБА_6 попросила закурити, він теж їй відмовив. Після чого одна з жінок почалася матюкатися в сторону ОСОБА_6 . ОСОБА_6 їй відповів, після чого жінка облила його пивом, ОСОБА_6 дістав газовий балончик та застосував до неї. Після чого потерпілий, який знаходився на сходах, почав висловлюватися в сторону ОСОБА_6 погрози застосування сили, вбивством та інше, за те що той погано веде з жінками. Як ОСОБА_6 підійшов до потерпілого він не бачив, оскільки стояв до них спиною та розмовляв зі своїм другом. Однак почув удари, після яких потерпілий впав. Момент удару він не бачив, бачив лише момент падіння потерпілого. Останній впав на асфальт. Потерпілий впав від удару ОСОБА_6 , оскільки більше нікого та не було.

Після падіння до потерпілого підійшли люди, приїхала швидка допомога та забрала його в лікарню. Куди подівся ОСОБА_6 він не знає. Після того, як потерпілий лежав на асфальті ОСОБА_6 до нього не підходив.

- показаннями свідка ОСОБА_26 , який у судовому засіданні пояснив, що в цей час працював охоронцем в АТБ, знаходився в кімнаті де проводиться відео огляд охоронюваної території. Самого конфлікту він не бачив, однак з камер спостереження побачив, що на вулиці був конфлікт, між чоловіком та жінками та двома мужчинами, причому один мужчина завдав іншому удар в голову від якого останній впав. До удару той мужчина, що впав знаходився біля перил біля сходів. Мужчину, який наніс удар він би не впізнав, оскільки на відео обличчя не видно. Після падіння потерпілого, мужчина який наніс удар відразу пішов в іншу сторону, допомоги не надавав та інших дій не вчиняв.

Суд вважає за необхідне послатися на показання свідка ОСОБА_27 , виходячи з наступного.

Суд бере до уваги, що відповідно до п. 16 ст. 7 КПК безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального судочинства, за статтею 23 КПК показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, не можуть бути визнані доказами, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Також Кодекс передбачає, що суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Перше речення ч. 4 ст. 95 КПК регламентує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу.

Суд зазначає, що під час минулого розгляду сторонам була надана необмежена можливість піддати свідка ОСОБА_27 перехресному допиту, і матеріали провадження підтверджують, що сторони повною мірою скористалися такою можливістю, зокрема й можливістю дискредитувати ці показання. (Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.11.19 у справі №750/5745/15-к)

В судовому засіданні від 25.05.2021 свідок ОСОБА_27 пояснив, що в липні 2020 року він зі свої товаришами ОСОБА_6 , ОСОБА_28 та їх сім`ями гуляли в парку біля АТБ. Там вони спілкувалися, пізніше він запропонував ОСОБА_6 піти до ларьку та купити кави, що вони і зробили. Після того, як попили кави, вони поверталися до парку, однак біля входу в АТБ побачили своїх знайомих та підійшли до них. Коли вони підійшли до знайомих в цей момент охорона виводила з супермаркету двох жінок, між ними була суперечка. Коли вони спілкувалися зі знайомими, одна з жінок почала конфлікт з ним, а потім звернулася до ОСОБА_29 , зробивши зауваження, що він поганий батько, оскільки так пізно гуляє з малою дитиною. Після конфлікту з дівчатами до них звернувся чоловік, який стояв біля перил сходів. Далі цей мужчина почав їм погрожувати фізичною розправою, висловлювався образливими словами в їх сторону, оскільки на його думку ОСОБА_6 ображав дівчат. В цей час ОСОБА_6 побажав підійти до потерпілого, однак одна з жінок вилила йому в обличчя пиво, ОСОБА_6 її відштовхнув та дістав зі сумки балончик та приснув в обличчя. Після чого підійшов до потерпілого виясняти відносини звернувшись до нього з питанням: «ти до кого звертався?». Потерпілий відповів «до тебе». Після цього ОСОБА_6 наніс хлопцеві удар в область голови, той заціпився за свою ногу та впав на асфальт вдарившись при цьому потиличною частиною голови об асфальт. Після того, як хлопець впав ОСОБА_6 розвернувся та пішов у невідомому напрямку. Допомогу потерпілому не надавав та інші дії не вчиняв. Пізніше приїхала поліція, швидка допомога, та потерпілого забрали в лікарню.

Фактичними даними, що містяться в таких джерелах доказів:

даними протоколу огляду місця події від 22.07.2020, згідно яких, встановлено, що «Оглядом місця події є частіша місцевості розташована біля магазину «АТБ-маркет» за адресою, м. Запоріжжя, вул. Космічна, 21.Відповідно до GPS-навігації додатку «Гугл меп» на службовому планшеті «Samsung» SM-128, інв. № 401462192 широта та довгота розташування місця події за показниками 47.79.68530,35.1994 770. Вказана частіша місцевості, розташована біля та навпроти входу до магазину «АТБ», обладнана бетонною плиткою сірого кольору. Сам прохід до вхідних дверей магазину «АТБ» проходить через п`ять сходин, які також обладнані бетонною плиткою сірого кольору, довжино 2 м., шириною 60см. З лівої сторони вказані сходи обладнані металевим поручнем синього кольору. З правої якого розташований бетонний смітник з поліетиленовим пакетом для сміття чорного кольору. З правої сторони від сходин до магазину «АТБ» також наявний металевий поручень синього кольору. З лівої сторони від, якого розташований бетонний смітник сірого кольору з поліетиленовим пакетом чорного кольору для сміття. З лівої сторони від металевого поручня, наявний спеціально обладнаний проїзд вкритий бетонним покриттям, форми зихзаху, для людей з фізичними вадами, який також повністю обладнаний металевим поручнем синього кольору.

З лівої сторони від першої нижньої сходини, яка веде до входу магазину «АБТ-маркет» на асфальтному покритті на відстані 0,5 см наявні випорожнення у вигляді рвотних мас жовтого кольору. З правої сторони від металевого поручня, розташований магазин «Айс», під час огляду знаходиться у зачиненому стані, камерами відеоспостереження не обладнаний. Під час огляду місця події магазин «АТБ» знаходиться у робочому, відчиненому стані (час роботи цілодобово). З лівої сторони від металевого поручня вищевказаних сходин на відстані 2,5 метрів, розташованим торговий кіоск «М`ясний» під час огляду знаходиться у зачиненому стані, камерами відеоспостереження не обладнаний. За вказаним кіоском розташована зупинка громадського транспорту «Південний ринок» з торговими кіосками, які знаходяться у зачиненому стані без камер відеоспостереження. На відстані 2 м. від першої сходини, яка веде до входу до магазину «АТБ» наявний бетонний бордюр за яким розташована горизонтально по відношенню до магазину проїзна дорога по вул. Космічна. З правої сторони, якої наявне перехрестя. З лівої сторони від проїзної дороги наявний магазин «Апельмон», аптека «Низьких цін», магазин «Шарм», під час огляду знаходяться у зачиненому стані, не обладнані зовнішніми камерами відеоспостереження.

Під час огляду вказаної місцевості та прилеглої до неї території слідів боротьби, волочіння, плям бурого кольору не виявлено.

Б ході огляду встановлено, що в магазині «АТБ» наявне, як зовнішнє так і внутрішнє відеоспостереження.

Під час огляду нічого не вилучалось.

Огляд місця події поводився в умовах нічного часу при світлі нічних електричних стовпів та штучного світла ліхтаря, при температурі повітря 29 С, без опадів. В ході огляду здійснювалась фотозйомка на фотокамеру «Canon» Legria FS-360 без інвентарного номеру, службовий планшет «Samsung» SM-T285, інв. № 401462192.»

(т. 2 а.п. 59-68)

даними протоколу огляду від 22.07.2020 з згідно яких, встановлено, що «об`єктом огляду є речі, які належали ОСОБА_6 , а саме: футболка чоловіча синтетична чорного кольору, у верхній частині є емблема фірми «PHILIPP PLEIN» та шорти чоловічі синтетичні темно синього кольру на резинці. При візуальному огляді на вказаних предметах слідів речовини бурого кольору не виявлено.

Вказані речі було виявлено та упаковано до картонної коробки»

(т. 2 а.п. 70-72)

- даними протоколу огляду трупа від 28.07.2020 з 13.07 год. до 14.03 год., згідно яких, встановлено, що «місце огляду є приміщення КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР.

Труп чоловічої статі, правильної статури, задовільного харчування, довжиною тіла 187 см. Ознак трупного висихання не виявлено. Трупне заклякання добре виражено у всіх зазвичай досліджуваних групах м`язів. Трупні плями синюшно-фіолетові, рясні….. В лобній області після операційний поріз довжиною 5см, ушитий шовковими швами…Язик а порожнині рота за лінією зубів. Зуби природні, цілі.

Ушкодження:

1. на правій вушній раковині сіро-синюшний синець зі слабо вираженим жовтуватим відтінком по периферії.

2. У тім`яно-скроновій ділянці зліва садно округлої форми, діаметром 2,5 см, червоно-коричневого кольору, щільна на дотик, прикрита кірочкою, що вище рівня оточуючої шкіри.

Будь-яких інших ушкоджень і змін при зовнішньому дослідженні трупа не виявлено».

(т. 2 а.п. 73-76)

- даними протоколу огляду відео з інтернет сайту від 27.07.2020 з 14.20 год. до 15.15 год., за участю ОСОБА_6 , згідно яких, встановлено, що «відеозапис розміщений на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_4

В ході перегляду відеозапису №1 встановлено: у правому верхньому куті відео мається позначення з датою та часом зйомки: 21.07.2020 22:53:32. Запис фіксується камерою відео спостереження, що направлена на сходи, що ведуть до центрального входу до магазину «АТБ» по вул. Космічна, 42-Б в м. Запоріжжі, та частково прилеглу до неї територію. На записі відображено, як дві жінки, знаходячись на сходах спілкуються з чоловіком, що одягнений у шорти білого кольору та футболку з коротким рукавом чорного кольору….

Крім того у правому куті запису на відео зображено компанію з трьох хлопців, один з яких за зовнішніми ознаками схожий з підозрюваним ОСОБА_6 …..

В ході перегляду відеозапису встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 знаходиться початку сходів до магазину, спиною обпершись об перила синього кольору. На протязі відеозапису він стоїть практично не рухаючись.

Далі оглянуто, відеозапис № 2, який фіксується аналогічною камерою, у верхньому правому куті мається дата та час - 21.Q7.2020 22:53. Зображено як відбувається сутичка між двома жінками та чоловіком вдягненим у шорти білого кольору та футболку чорного кольору. На сходах та біля сходів знаходяться працівники ОС «Венбест». Згодом, жінки звертаються до потерпілого ОСОБА_8 , після чого одна з жінок, що тримає у руці пляшку та вдягнена у різнокольоровий сарафан, підходить до ОСОБА_6 відбувається сутичка, в ході якої вказана жінка штовхає останнього руками, ОСОБА_6 у свою чергу завдає удару відкритою долонею правої руки по обличчю останньої, та в свою чергу обливає ОСОБА_6 вмістом пляшки. Після цього ОСОБА_6 дістає з сумки чорного кольору, предмет ззовні схожий на газовий балон та розпилює його вміст у бік голови вказаної жінки.

Після цього, ОСОБА_6 наближається до потерпілого ОСОБА_30 та через кілька секунд після наближення завдає один боковий удар кулаком лівої руки в обличчя потерпілого з права, від удару потерпілий втрачає свідомість та згинає коліно, після чого завдає другого удару кулаком правої руки в обличчя зліва вже та завдає удару кулаком правої руки, однак не попадає в потерпілого, оскільки останній в цей момент падає задньою частиною тулуба та голови на підлогу біля сходів».

(т. 2 а.с. 77-79)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками і фототаблицями до нього від 22.07.2020 встановлено, що 22.07.2020 слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_31 , в приміщенні кабінету №30 Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, в присутності двох понятих, провів пред`явлення свідку ОСОБА_32 для впізнання фотознімків чотирьох осіб, в ході чого свідок впізнав особу на фотознімку під № 2 ( ОСОБА_6 ) як чоловіка який є його знайомим».

(т.2 а.п.133-137)

- висновком експерта №3202 від 27.07.2020, складеного за результатами судово-медичної огляду трупа ОСОБА_8 , відповідно до змісту якого «на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , результатів лабораторних досліджень, медичної документації, у відповідності з поставленими питаннями, приходжу до наступних підсумків:

- смерть ОСОБА_8 настала від відкритої внутрічерепної травми з переломом кісток склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки головного мозку з ділянками забою головного мозку що ускладнилась набряком-набуханням головного мозку;

- травма голови прибуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, утворилась незадовго до надходження у стаціонар, та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя.

Синець на правій вушній раковині утворився від ударної травматичної дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею в праву скроневу ділянку голови.

Садно та крововилив у м`які тканини в лівій тім`яно-скроневій ділянці, перелом лівої скроневої кістки, крововилив під тверду мозкову оболонку в правій середньо черепній ямці, крововиливи під м`які мозкові оболонки з ділянками забою головного мозку в правій та лівій скроневій долі головного мозку - утворились від ударної травматичної дії тупого предмету з преважною травмуючою поверхнею в лівій тім`яно-скроневій ділянку голови.

В історії хвороби даних про наявність алкоголю в крові при надходженні до стаціонару не виявлено.

За даними історії хвороби смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в 07.20 що не суперечить даними отриманими при проведені експертизи».

(т. 2 а.п. 128-132)

- даними висновку експерта №428/к від 26.04.2020 (за матеріалами кримінального провадження), згідно з якими: «Дані з копії протоколу огляду відеозаписів від 22 серпня 2020 з камер відеоспостереження магазину «АТБ-маркет», який розташований за адресою: Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 42- Б: «... При огляді файлу, наявного на вказаному диску встановлено, що ... 21.07.2020 ... ОСОБА_6 не зупиняючись, з ходу, підійшовши до ОСОБА_8, який стояв в аналогічному місці описаному вище, склавши руки на грудній клітині, та не проявляв активних дій зовсім, наніс ОСОБА_8 кулаком лівої руки один боковий удар (зліва направо) в ліву частину голови (скоріше за все в ліве ухо), від чого голова ОСОБА_8 повернулась у напрямку удару. Після удару ОСОБА_8 почав нахилятись в ліву сторону, тобто в сторону направленої сили удару, залишаючи верхні кінцівки складеними одна на одній на грудній клітині, опускаючи тулуб і голову, з зігненням нижніх кінцівок в колінних суглобах. ОСОБА_6 , в свою чергу, одразу, наніс додатковий удар правою рукою, з права наліво, та цілив у бік голови, але у зв`язку із тим, що ОСОБА_8 від першого удару почав падати, удар ОСОБА_6 пройшов по потиличної частини голови ОСОБА_8 , тим самим ОСОБА_6 передпліччям правої руки влучив у голову ОСОБА_8 , від якого останній почав падати в сторону свого правого плеча. В подальшому ОСОБА_6 наніс ще один удар правою рукою в сторону ОСОБА_8 , але в наслідок того, що останній нахилився тулубом до низу, та розвернувся від удару спиною до проїзної частини, ОСОБА_6 зачепив ОСОБА_8 ліктьовим суглобом правої руки в області правого плеча останнього, скоріш за все цей удар був ковзним. Таким чином, ОСОБА_8 , після отриманого ковзаного удару ліктьовим суглобом з боку ОСОБА_6 , почав падати спиною, з першої сходинки до виходу в магазин, на якій останній стояв. Під час падіння ОСОБА_8 розкручувався в сторону свого лівого плеча, саме в ту сторону, в яку направлена сила першого удару ОСОБА_6 , а два останніх удари нанесених ОСОБА_6 , в свою чергу послужили прискоренням до падіння ОСОБА_8 зі сходини на асфальтовану пішохідну доріжку. Таким чином ОСОБА_8 впав задньою частиною тулуба, яка направлена більше до лівого плечового суглобу, після чого ворушив руками, та не вставав з асфальтної доріжки...

За даними Висновку експерта №3202 від 28.07.2020 трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено: що смерть останнього настала від відкритої внутрічерепної травми з переломом кісток склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки головного мозку з ділянками забою головного мозку що ускладнилась набряком-набуханням головного мозку. При дослідженні були виявлені наступні тілесні ушкодження, синець на правій вушній раковині; садно та крововилив у м`які тканини лівої тім`яно-скроневої ділянки, перелом лівої скроневої кістки, крововилив під тверду мозкову оболонку в правій середньо черепній ямці, крововиливи під м`які мозкові оболонки з ділянками забою головного мозку в правій та лівій скроневій долі головного мозку.

Згідно наданої копії протоколу огляду відеозаписів від 22 серпня 2020 з камер відеоспостереження магазину «АТБ-маркет» зазначено, що ОСОБА_8 було спричинено три удари, а саме перший - кулаком лівої руки в ліву частину голови, другий - правою рукою у бік голови, третій - ліктьовим суглобом правої руки в області правого плеча. Після зазначених впливів на ОСОБА_8 , останній впав задньою частиною тулуба.

Зважаючи на збіг та локалізацією та характером виявленим тілесних ушкоджень, не виключається можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень при дослідженні трупа ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, за умов та обставин зазначених у копії протоколу огляду відеозаписів від 22.08.2020 з камер відеоспостереження магазину «АТБ-маркет».

Об`єктивно вирішити, чи послужили нанесені ОСОБА_6 удари (та від якого саме удару) ОСОБА_8 прискоренням до падіння, методами судової медицини не є можливим».

(т. 2 а.п. 109-117)

З метою оцінки вказаних доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, встановлення інших обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, судом досліджено такі процесуальні рішення, документ та інші матеріали:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.07.2020 внесено відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України та присвоєно номер №0002072, а саме:21.07.2020 до Комунарського ВП надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що невідома особа 21.07.2020 о 22.00 год., знаходячись біля магазину «АТБ» по вул. Космічна, 45б у м. Запоріжжя нанесла умисні тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 , спричинивши при цьому останньому, згідно довідки КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР від 22.07.2020 відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, набряку головного мозку, субарахноїдального крововиливу, відкритого перелому кістки склепіння та черепу зліва, забою м`яких тканин голови, які є небезпечними для життя та здоров`я під час заподіяння (ЄО №17581 від 21.07.2020);

(т. 2 а.п. 48-50)

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 22.07.2020, поданої ОСОБА_4 , згідно з яким «21.07.2020 приблизно в 22:30, невідомі особи знаходячись біля магазину «АТБ» по вул. Космічній, 42, причинила її сину тілесні ушкодження»

(т. 2 а.п. 124)

- постанова про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 27.07.2020, якою перекваліфіковано кримінальне провадження №0002072від 22.07.2020 з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.

(т. 2 а.п. 51-52)

- рапорту помічника чергового частини Комунарського ВП Дніпровського відділення поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_33 згідно з якими «21.07.2020 о 23.53 год., за адресою Комунарський район, м. Запоріжжя, вул. Космічна, 42б, 5 МКЛ ШМД 3 запара 23:27 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає АДРЕСА_3 , тел.. НОМЕР_1 , ЗЧМТ, СГМ, кома 1, пояснення: 22:50 побили невідомі, Космічна, 42б, в нейрохірургії, стан важкий, обставини невідомі. Заявник: ОСОБА_42, тел: НОМЕР_2 ; (ЄО-17585)

(т. 2 а.п. 53)

- рапорту помічника чергового частини Комунарського ВП Дніпровського відділення поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_33 згідно з якими «21.07.2020 о 22:47 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.07.2020 о 22:47 за адресою Комунарський район, м. Запоріжжя, вул. Космічна, 42б , магазин АТБ, божевільна бігає, кричить та погрожує, всіх ображає; (ЄО-17581)

(т. 2 а.п. 54)

- рапорту помічника чергового частини Комунарського ВП Дніпровського відділення поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_33 згідно з якими «27.07.2020 до ч/ч Комунарськрго ВП від чергового Вознесенівського ВП надійшло повідомлення про те, що 27.07.2020року до Вознесенівського ВП надійшло повідомлення по телефону з МКЛ №5 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 о 07:20 помер гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого було доставлено 21.07.2020 о 23:27СМП-3 з вул.. Космічної, 42. Обставини: Доставлений ПШД без супроводу родичів. Зі слів лікаря ШМД, був побитий невідомими в районі магазину АТБ біля південного ринку(Космічний район). Зі слів лікаря ШЖД, впав зі сходів магазину, була багаторазова блювота. Очевидцями викликана ШМД, доставлений до ПДВ-2 5 МКЛ, оглянутий черговим, неврологом та нейрохірургом, в супроводі анастезіолога в ургентному порядку проведено КТ МГ, госпіталізований в інтенсивному терапію для подальшого лікування; (ЄО-18156)

(т. 2 а.п. 56)

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.07.2020, згідно з яким слідчим затримано підозрюваного ОСОБА_6 в порядку ч. 4 ст. 208 КПК України, а саме 22.07.2020 о 06:43 год.

(т. 2 а.п. 138-141)

- ухвала слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2020 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з 06:43 год. 22.07.2020 до 18.09.2020, включно.

Визначено розмір застави у розмірі 43940 грн.

(т.2 а.п. 199-203)

- ухвала Запорізького апеляційного суду від 29.07.2020 про скасування ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2020 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 з одночасним визначенням розміру застави.

Постановлено нову ухвалю, якою розмір застави скасовано.

(т.2 а.п.208-210)

- постанова про визнання речових доказів від 22.08.2020, якою визнано в якості речових доказів: картонну коробку, в яку упаковано штани та футболка ОСОБА_6

(т. 2 а.п. 122)

постанова про визнання речових доказів від 22.08.2020, якою визнано в якості речових доказів: оптичний диск із відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «АТБ-маркет», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 42-б, який упаковано в паперовий конверт;

(т. 2 а.п. 82)

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі, органом досудового розслідування.

Згідно з обвинувальним актом 21 липня 2020 року приблизно о 22 годині 55 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «АТБ», що розташований за адресою: вул. Космічна, 42-Б, м. Запоріжжя, маючи прямий умисел на нанесення тяжкого тілесного ушкодження, діючи умисно, з мотивів особистих неприязних відносин, що виникли на ґрунті раптового словесного конфлікту з раніше невідомим йому потерпілим ОСОБА_8 , з метою завдання фізичного болю, наніс останньому по черзі кулаками правої та лівої руки два удари в область голови, спричинивши при цьому відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №3202 від 28.07.2020 тілесне ушкодження у вигляді відкритої внутрішньочерепної травми з переломом кісток склепіння та основи черепу, з крововиливами під оболонки головного мозку з ділянками забою головного мозку, що ускладнилась набряком-набуханням головного мозку, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя та прибуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, від якого о 07 годині 20 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 помер у приміщенні КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР.

Вказані дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Мотиви, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Суд, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази, прийшов до висновку про необхідність зміни правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за даним епізодом на ч.1 ст. 119 КК України з наступних підстав.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст.121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України).

Кримінальна відповідальність за ч.2 ст.121 КК України настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини - умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки). При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, належить до категорії складних злочинів і має місце тоді, коли в результаті описаного у ч.1 ст.121 діяння настає смерть потерпілого. Особливістю цього кваліфікованого виду умисного тяжкого тілесного ушкодження є те, що у ньому присутні два суспільно небезпечні наслідки (первинний - тяжкі тілесні ушкодження і похідний - смерть), психічне ставлення до яких з боку винного є різним.

До заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він ставиться умисно, а до настання смерті потерпілого від такого ушкодження - необережно.

При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного. Якщо ж таке усвідомлення відсутнє, вчинене слід кваліфікувати як вбивство через необережність. Крім цього, завдані тяжкі тілесні ушкодження при кваліфікації за ч. 2 ст. 121 КК України мають обов`язково перебувати у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст.119 чи ст.128 КК України.

Тобто специфіка вбивства з необережності полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.

У постановах Верховного Суду України від 25.04.2013 року та від 19.03.2015 року (у справах № 5-8кс13 та № 5-4кс15) викладено правову позицію, відповідно до якої, розмежування умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (частина 2 статті 121 КК), і вбивства через необережність (частина 1 статті 119 КК) здебільшого здійснюється за їх суб`єктивною стороною.

Зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до них, у зв`язку з чим у даному випадку слід ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

При цьому питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень.

Отже, розмежування умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, що спричинило її смерть (ч. 2 ст. 121 КК України), і вбивство, вчинене через необережність (ч. 1 ст. 119 КК України), здійснюється як за об`єктивною, так і за суб`єктивною сторонами цих злочинів.

У цьому контексті необхідно виходити з правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 28.05.2015 року у кримінальному провадженні № 5-25кс15. Зокрема, в разі якщо особа, цілеспрямовано завдаючи удару, не конкретизує у своїй свідомості, яку саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично спричинено ним потерпілому, то в цьому випадку така особа діє з невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого вона хоча й бажає заподіяти або свідомо припускає можливість заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості ступеня тяжкості цієї шкоди - у таких випадках винувата особа має відповідати за фактично отриманий результат (заподіяну шкоду).

Як видно з матеріалів кримінального провадження та встановлено судом, а саме: показань самого обвинуваченого, свідків, експерта, даних протоколу огляду місця події, висновків судово-медичних експертиз, обвинувачений ОСОБА_6 під час раптового конфлікту з потерпілим ОСОБА_8 , останньому по черзі кулаками правої та лівої руки три удари, а саме: перший - кулаком лівої руки в ліву частину голови, другий - правою рукою у бік голови, третій - ліктьовим суглобом правої руки в області правого плеча. Від вказаних ударів ОСОБА_8 впав задньою частиною тулуба на тверду поверхню, вдарившись при цьому потиличною частиною голови, заподіявши собі тілесні ушкодження у вигляді відкритої внутрішньочерепної травми з переломом кісток склепіння та основи черепу, з крововиливами під оболонки головного мозку з ділянками забою головного мозку, що ускладнилась набряком-набуханням головного мозку, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №3202 від 28.07.2020 мають ознаки тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя та прибуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, при цьому ОСОБА_6 не передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити. Від отриманих тілесних ушкоджень при падінні ОСОБА_8 о 07 годині 20 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_3, помер у приміщенні КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР.

За результатами судового розгляду справи суд вважає недоведеним те, що ОСОБА_6 умисно завдав потерпілому тяжке тілесне ушкодження, діючи з прямим умислом. Про це також свідчать встановлені в судовому засіданні обставини, що передумали події, а саме: згідно висновку експерта № 428/к від 26.08.2020 року (т.2 а.с. 109-117) експерти ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 відповідаючи на питання чи могли тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_8 утворитися таким чином, як зображено на відеозаписі з камер відео спостереження магазину АТБ по вул. Космічній, 42Б в м. Запоріжжя, чи послужили нанесені ОСОБА_6 удари ОСОБА_8 прискоренням до падіння останнього, якщо так, то який саме удар послужив прискоренням до падіння ОСОБА_8 .

Дійшли висновків, що ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 кулаком лівої руки один боковий удар (зліва направо) у ліву частину голови (скоріш за все у ліве ухо). Від першого удару ОСОБА_8 почав падати. ОСОБА_6 наніс другий удар правою рукою з права на ліво у бік голови, але удар пройшов по потиличній частині голови ОСОБА_8 , тим самим ОСОБА_6 передпліччям правої руки влучив у голову ОСОБА_8 .. Третій - ліктьовим суглобом правої руки в область правого плеча ОСОБА_8 (удар був ковзний - «скользящим`рос.). В результаті, ОСОБА_8 впав задньою частиною тулуба з першої сходинки до виходу у магазин, на якій він стояв, на асфальтну пішохідну доріжку.

Об`єктивно вирішити, чи послужили нанесені ОСОБА_6 удари (та від якого саме удару) ОСОБА_8 прискоренням до падіння, методами судової медицини не є можливим.

Таким чином, комісією експертів за матеріалами кримінального провадження встановлено нанесення ОСОБА_6 потерпілому трьох ударів (перший чіткий скоріш за все у вухо, другий нечіткий, він пройшов по потиличній частині голови, третій - ліктьовим суглобом в область правого плеча та був ковзним).

Даний факт встановлено і судом під час перегляду відеозапису з камер спостережень, які знаходилися: «АТБ-маркет» в м. Запоріжжя, на будинку №42б по вул. Космічній в м. Запоріжжя, а саме: «події відбуваються приблизно о 22 год. 55 хв. на сходах до супермаркету АТБ та поблизу з ним. Між працівниками охорони «Венбест», двома жінками та ОСОБА_37 відбувається конфлікт. Згодом в нього втручаються ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які в певний момент робили кроки один до одного, але між ними стали жінки. Далі між однією з жінок та ОСОБА_6 виникає конфлікт, в ході якого останній долонею своєї правої руки наніс один удар по обличчю жінці, яка в свою чергу вилила алкоголь з пляшки, що тримала в руках. Після чого, ОСОБА_6 дістав зі своєї сумки із ременем через плече балончик, за допомогою якого розпилив газ в обличчя жінки. Після цього, ОСОБА_6 не зупиняючись, з ходу, підійшовши до ОСОБА_8 , який стояв в аналогічному місці описаному вище, склавши руки на грудній клітині, не проявляв активних дій зовсім, наніс ОСОБА_8 кулаком лівої руки один боковий удар (зліва на право) в ліву частину голови (скоріше за все в ліве ухо), від чого голова ОСОБА_8 повернулась у напрямку удару. Після удару ОСОБА_8 почав нахилятись в ліву сторону, тобто в сторону направленої сили удару, залишаючи верхні кінцівки складеними одна на одній на грудній клітині, опускаючи тулуб і голову, з тішенням нижніх кінцівок в колінних суглобах. ОСОБА_6 , в свою чергу, одразу, наніс додатковий удар правою рукою, з права на ліво, та цілив у бік голови, але у зв`язку із тим, що ОСОБА_8 від першого удару почав падати, удар ОСОБА_6 пройшов до потиличної частини голови ОСОБА_8 , тим самим ОСОБА_6 передпліччям правої руки влучив в голову ОСОБА_8 , від якого останній почав падати в сторону свого правого плеча. В подальшому, ОСОБА_6 наніс ще один удар правою рукою в сторону ОСОБА_8 , але в наслідок того, що останній нахилився тулубом донизу, та розвернувся від удару спиною до проїзної частини, ОСОБА_6 зачепив ОСОБА_8 ліктьовим суглобом правої руки в області правого плеча останнього, цей удар був ковзним. ОСОБА_8 , після отриманого ковзного удару ліктьовим суглобом з боку ОСОБА_6 , почав падати спиною. Потерпілий впав задньою частиною тулуба, яка направлена більше до лівого плечового суглоба, після чого ворушив руками, та не вставав з асфальтованої доріжки. За часом ОСОБА_6 наніс три удари за 2 секунди, одразу з того моменту, як підійшов до ОСОБА_8 ».

Тобто, з дослідженого відеозапису вбачається, що до нанесення ОСОБА_6 трьох ударів потерпілому, після яких останній впав на асфальт, передував конфлікт ОСОБА_6 з ОСОБА_14 та ОСОБА_38 , пізніше ОСОБА_6 підійшов до потерпілого та наніс удари. В подальшому відразу після падіння ОСОБА_8 на асфальт ОСОБА_6 покинув місце події.

З аналізу вищевказаних обставин вбачається, що умислу у ОСОБА_6 не було на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого не було, про це також свідчить й поведінка обвинуваченого під час події злочину: після нанесення ударів ОСОБА_8 , жодних дій, спрямованих на продовження насильства після нанесення тілесного ушкодження, не вчиняв. Його поведінка після вказаних дій також свідчить про відсутність у обвинуваченого умислу на нанесення тяжких тілесних ушкоджень: за власною волею залишив місце подій після того, як приїхала швидка допомога, при цьому, не маючи жодних перешкод довести злочин до кінця, що в сукупності не свідчить про його бажання досягнути саме такого тяжкого наслідку своїх, хоча і дійсно вкрай небезпечних дій, як смерть потерпілого.

Даний факт також підтвердили свідки ОСОБА_39 та ОСОБА_24 , які в свої показах зазначили, що ОСОБА_6 після падіння потерпілого ОСОБА_8 на асфальт, до нього не підходив, а залишив місце конфлікту.

Отже, на думку суду, що стосується смерті потерпілого ОСОБА_8 , то тут присутня лише необережна форма вини, оскільки хоча особа і не бажала цієї смерті і навіть свідомо не припускала такої можливості, але повинна була і могла передбачити, що внаслідок її злочинних дій може бути і такий наслідок, як смерть потерпілого.

Під час судового розгляду обвинувачений неодноразово наголошував на тому, що він не мав умислу на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Досліджені докази свідчать, що такі тяжкі наслідки як умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень і настання смерті потерпілого не охоплювались умислом обвинуваченого, який не врахував фізичний стан потерпілого, не розрахував своєї фізичної сили, хоча повинен був та міг передбачити, що потерпілий або від удару або через втрату рівноваги на сходах може одержати тяжку травму впавши на осфальт.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, було не безпосереднім наслідком заподіяного засудженим удару в ділянку голови потерпілого, а результатом падіння останнього й удару головою об тверду поверхню (асфальту), чого засуджений хоч і не передбачав, але повинен був і міг передбачити.

Під час судового розгляду стороною обвинувачення не наведено обставин та не надано доказів на їх підтвердження, які б свідчили про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку завданого удару з настанням смерті з підтвердженням походження та відповідної кваліфікації ушкоджень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що будь-яких належних доказів, які б дозволили встановити наявність у обвинуваченого прямого умислу щодо спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_8 стороною обвинувачення не надано, тому дії ОСОБА_6 охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 119 КК як вбивство, вчинене через необережність.

Зважаючи на такі обставини та вимоги ч. 4 ст. 17 КПК України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, скористався правом, наданим ч. 3 ст. 337 КПК України, і вийшов за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 121 КК України на ч.1 ст. 119 КК України, оскільки це покращує становище обвинуваченого.

Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого

Оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В ході судового розгляду суд безпосередньо, всебічно та повно дослідив усі докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження і встановив правильність збирання стороною обвинувачення та закріплення кожного з них, тому, виходячи з положень статті 86 КПК України вважає їх допустимими.

Крім того, суд дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, тому є належними.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд, оцінюючи покази обвинуваченого, свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_40 , ОСОБА_24 , ОСОБА_14 , ОСОБА_41 , ОСОБА_20 , покази експерта ОСОБА_18 , які були безпосередньо допитані в судовому засіданні, а також надані письмові докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, та даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_6 прийшов до висновку, що докази досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_6 злочину передбаченого ч. 1 ст. 119 України, як вбивство, вчинене через необережність.

Захисником потерпілої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судових дебетах заявлено, що ОСОБА_6 не поклав балончик, яким розпилив газ в напрямку однієї з жінок, а тримаючи його в правій руці, одразу після застосування, підійшов до ОСОБА_8 , якому одразу завдав декількох ударів, у тому числі правою рукою з балончиком. До сумки через плече ОСОБА_6 поклав балончик вже після того, як побачив, що сталося з ОСОБА_8 після ударів, відходячи до розташованого поруч кіоску (перед моментом зникнення з кута огляду камери).

Однак, дане твердження спростовано дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме показання свідка ОСОБА_27 , ОСОБА_40 та ОСОБА_24 , які зазначили, що коли ОСОБА_6 наближався до потерпілого ОСОБА_8 , то останній вже поклав балончик в сумку. До того ж, жоден свідок в судовому засідання не вказав, що ОСОБА_6 коли наносив удари потерпілого в руках мав будь-який сторонній предмет схожий на балончик.

Крім цього, даний факт спростовується переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камер спостереження «АТБ-маркету», де не видно, щоб в руках у ОСОБА_6 під час нанесення ударів був сторонній предмет схожий на балончик.

Також суд зазначає, що ОСОБА_6 орган досудового розслідування обвинувачував в нанесенні потерпілому ударів саме кулаком без стороннього предмету.

З огляду на викладене суд вважає твердження захисника необґрунтованими.

При ухваленні вироку відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерела права.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , зважаючи на те, що життя людини, згідно зі ст. 3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити її життя, а серед злочинів проти особи вбивство становить особливу небезпеку, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, колегія суддів, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК, визнав повністю, однак щиро не розкаявся, за місцем мешкання характеризується позитивно, на момент вчинення злочину офіційно працював ТОВ «Біз-Альянс», одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває, його відношення до скоєного як в момент вчинення злочину, так і під час судового розгляду, раніше неодноразово судимий, беручи до уваги той факт, що його протиправні дії носили насильницький характер та в подальшому спричини смерть потерпілого.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що за вчинення злочину, передбачених ч. 1 ст. 119 КК України справедливим та достатнім покаранням буде позбавлення волі в межах визначеною цією статтею санкцією.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України.

Водночас суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 року та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 року, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 на суму 500 000 грн. моральної шкоди суд зазначає наступне.

При вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілого суд враховує положення ч. 5 ст. 128 КПК України, згідно якої суд, якщо процесуальні відносини у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, може застосувати норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Положеннями ч. 1 ст. 129 КПК встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Оцінюючи вимоги потерпілої ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, яка оцінена нею в загальній сумі 500 000 гривень, суд виходить з характеру і обсягу фізичних страждань потерпілої, що виникли в результаті протиправних дій обвинуваченого, моральної шкоди у вигляді змін нормального ритму життя, морально-психологічного страждань у зв`язку з втратою сина, принципів виваженості та справедливості.

Таким чином, виходячи з наведеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги потерпілої про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди повністю, а саме стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 500 000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження відсутні

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 128, 129, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вступу вироку в законну силу залишити - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 29.07.2020.

Зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбуття покарання строк перебування його в ізоляторі тимчасового тримання з 22.07.2020 з 06.43 до 24.07.2020, включно.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди грошову суму у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок.

Речові докази:

- штани та футболка ОСОБА_6 , які упаковано в картонну коробку - повернути за належністю

- оптичний диск із відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «АТБ-маркет», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 42-б , який упаковано в паперовий конверт - зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою, в той же строк з моменту вручення вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_1