УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року

м. Київ

Справа № 521/9336/21

Провадження № 51-1566 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси громадянки України, зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 06 травня 2022 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією частини майна, що є її власністю, у вигляді мобільного телефону «Iphone 8plus», з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання рядовий внутрішньої служби.

До набрання вироком законної сили застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк відбування ОСОБА_5 покарання ухвалено обчислювати з дня набрання вироком законної сили. У строк відбутого ОСОБА_5 основного покарання у виді позбавлення волі зараховано строк її попереднього ув`язнення з дня затримання до набрання вироком законної сили із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно з вироком ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді молодшого інспектора ІІ категорії відділу режиму і охорони зміни №5 Державної установи «Одеський слідчий ізолятор», маючи спеціальне звання рядовий внутрішньої служби, будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно та з корисливих мотивів, приблизно 05 січня 2021 року, знаходячись біля АЗС «SOKAR 01012» за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 11-а, незаконно придбала у невстановленої особи особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та особливо небезпечну психотропну речовину тенамфетамін (МДА) і стала незаконно зберігати їх з метою подальшої передачі у місця позбавлення волі і збуту за грошову винагороду особам, які утримуються в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

З цією метою, будучи достовірно обізнаною про обов`язковість проведення працівниками ДУ «Одеський слідчий ізолятор» догляду осіб, які проходять на територію слідчого ізолятору, та їх речей, з метою приховування своєї злочинної діяльності ОСОБА_5 помістила особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою у перерахунку на суху речовину 34,12 г, упакований до 3-х поліетиленових згортків, та особливо небезпечну психотропну речовину тенамфетамін (МДА) загальною масою 1,192 г, упаковану до прозорого zip-пакету, до підкладки свого верхнього одягу (шуби).

Продовжуючи свої умисні дії, 06 січня 2021 року о 07:53 ОСОБА_5 у своєму верхньому одязі (шубі) перенесла особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та особливо небезпечну психотропну речовину тенамфетамін (МДА) у вказаній кількості на територію ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з метою подальшого збуту у місця позбавлення волі невстановленим особам, зайшла на територію контрольно-пропускного пункту №2, надала службове посвідчення, перепустку та пройшла на територію установи виконання покарань, але була викрита оперуповноваженим працівником слідчого ізолятору під час огляду особистих речей.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року вирок районного суду щодо ОСОБА_5 змінено в частині призначеного покарання та пом`якшено їй покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України до 4-х років позбавлення волі з конфіскацією частини майна, що є її власністю, а саме мобільного телефону «Iphone 8plus», з позбавленням на підставі положень ст. 54 КК України спеціального звання рядовий внутрішньої служби. У решті вирок залишено без зміни.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушеннята особі засудженої, його явну несправедливість через суворість, просить ухвалу апеляційного суду скасувати в частині призначеного покарання й на підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

На обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що суди, призначаючи ОСОБА_5 покарання, не в повній мірі врахували ступінь тяжкості вчинених засудженою кримінальних правопорушень, даних про особу засудженої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, а також те, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнала, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочинів, зокрема викрила осіб, які передали їй наркотичні засоби, внаслідок чого інша особа була засуджена;добровільно перерахувала грошові кошти у сумі десять тисяч гривень на допомогу Збройним Силам України.

Захисник вважає, що апеляційний суд при призначенні покарання належним чином не врахував обставини, які пом`якшують покарання, і дані про особу ОСОБА_5 , яка була прийнята на роботу на посаду помічника адвоката, має родину, має постійне місце проживання та характеризується позитивно. Також судом не враховано характеристику ДОП СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та характеристику за місцем попередньої роботи ОСОБА_5 , а також те, що вона займалася волонтерством.

Мотиви суду

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії оскаржуваних судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину та кримінально-правова оцінка її діянь за ч. 2 ст. 307 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Стосовно доводів захисника щодо суворості призначеного засудженій покарання, можливості її звільнення від відбування покарання на підставі положень ст. 75 КК України, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Частиною 2 ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Вирішення судом питання про призначення ОСОБА_5 покарання, а також щодо неможливості звільнення її від відбування покарання з випробуванням, ґрунтується на наведених вимогах закону.

Як убачається зі змісту доданих до касаційної скарги копій судових рішень, призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, ступінь їх суспільної небезпеки; дані про особу винної, яка раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та характеризується позитивно, а також те, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження в апеляційному порядку, урахувавши дані про особу засудженої, її вік, ставлення до скоєного, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, зокрема й те, що вона викрила осіб, які передали їй наркотичні засоби, й інша особа була засуджена за це, дійшов висновку про можливість призначення засудженій покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією частини майна, що є її власністю та з позбавленням спеціального звання.

При цьому апеляційний суд не знайшов достатніх підстав для звільнення засудженої від відбування призначеного їй покарання на підставі положень ст. 75 КК України, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду, вбачаючи, що навіть з урахуванням всіх обставин, на які посилається захисник у касаційній скарзі щодо позитивних характеристик ОСОБА_5 за місцем проживання, за місцем колишньої роботи, за місцем теперішньої роботи, щодо складу сім`ї та інших, достатніх підстав для застосування до засудженої положень ст. 75 КК України немає.

Покарання засудженій призначено відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним й достатнім для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам ст. 65 КК України. Підстав для задоволення касаційної скарги з мотивів, наведених у касаційній скарзі, не вбачається.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги захисника та доданих до касаційної скарги матеріалів не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3