У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.12.2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
заявника (засудженого) ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_3 про перегляд вироку Жмеринського міськрайонного суду від 4 жовтня 2017 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2022 та 14.06.2022 ОСОБА_3 звернувся до суду з заявами про перегляд вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.10.2017 за ново виявленими обставинами. Вказані заяви були розглянуті в одному провадженні.
Обґрунтування заяв.
04.10.2017 ОСОБА_3 вироком суду було засуджено на підставі висновку експерта, який зазначив, що згідно карти швидкої допомоги ОСОБА_3 завдав потерпілим опіки обличчя та шиї на підставі попереднього діагнозу в карті швидкої допомоги, на першій строфіці. На другій сторінці карти інший, кінцевий діагноз - гіперемія шкіри обличчя та шиї, це і є нововиявлена обставина, яка не була відома йому та судді. Підставою для звернення до суду із заявою про перегляд стало роз`яснення головного лікаря Жмеринської швидкої медичної допомоги кінцевого діагнозу карти швидкої допомоги, яку вона заповняла та на підставі якої експерт робив свій висновок. В цьому роз`ясненні лікар зазначає, що кінцевий діагноз по потерпілим « ОСОБА_5 », не відноситься до тілесних ушкоджень.
Друга нововиявлена обставина, це відсутність у кримінальному провадженні другої сторінки карти швидкої допомоги, на підставі якої експерт зробив неправильний висновок виключно по першій строфіці карти. Це підтверджується відповіддю правоохоронних органів, ухвалами Барського суду.
Заявник ОСОБА_3 просив скасувати вирок Жмеринського міськрайонного суду від 04.10.2017 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК України.
До заяв ОСОБА_3 додано: копію заяви та лист головного лікаря філії «Жмеринська СЕМД» ОСОБА_6 від 02.11.2018; копію ухвали Вінницького апеляційного суду від 29.03.2022, яким залишено без змін ухвалу суд першої інстанції від 15.02.2022 про перегляд цього вироку з аналогічних, що і в першій заяві, підстав; копію листів ОСОБА_7 від 26.10.2017, 23.08.2018; копії ухвал Барського районного суду Вінницької області від 22.10.2018, від 13.02.2019.
Процесуальні дії, заяви та клопотання.
30.06.2022 ухвалою судді відкрито провадження за заявами ОСОБА_3 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, вони були об`єднані в одне провадження. Розгляд заяви неодноразово відкладалась, оскільки матеріали кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК України, перебували у іншого судді цього суду для розгляду іншої аналогічної заяви, що й ця, поданої засудженим ОСОБА_3 .
07.12.2022 в судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану ним заяву. Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення заяви.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не прибули у судове засідання, що не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.
Висновки суду.
Відповідно до положень статті 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Статтею 460 КПК України забезпечується право учасників судового провадження подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили. При цьому перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено у разі наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення (частина четверта статті 461 КПК України).
Отже, згідно з вироком Жмеринського міськрайонного суду від 4 жовтня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винуватим за частиною першою статті 125 КК України (відомості внесені до ЄРДР за №0000212 від 26.02.2016) і засуджено до покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 грн. Вирішено питання про цивільний позов та процесуальні витрати (т. 2 а.с.91-94).
Також під час розгляду кримінального провадження досліджувалися докази, яким було надано належну правову оцінку у вироці суду від 04.10.2017: - карта виїзду швидкої медичної допомоги № 2581 від 26 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_9 (т.2 а.с.24); - карта виїзду швидкої медичної допомоги № 2590 від 26 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_8 (т.2 а.с.25), - висновок судово-медичної експертизи № 65, який стосується тілесних ушкоджень ОСОБА_8 (т.2 а.с.27);- висновок судово-медичної експертизи № 66, який стосується тілесних ушкоджень ОСОБА_9 (т. 2 а.с.28).
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12.12.2017 вирок суду залишено без змін (т. 2 а.с.126-130).
ОСОБА_3 вважає нововиявленими обставинами роз`яснення головного лікаря філії «Жмеринська СЕМД» ОСОБА_6 щодо терміну «Гіпермія», надані нею у листі від 02.11.2018 на запит ОСОБА_3 (а.с. 3, 4 провадження 1-о/130/6/2022). Однак це не може бути визнано судом нововиявленими обставинами, оскільки жодним чином не спростовує висновків експерта, ці роз`яснення самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами не доводять неправильність вироку, що належить переглянути.
Також не може бути нововиявленими обставини, які встановлені в ухвалах Барського районного суду від 22.10.2018 та від 13.02.2019 (а.с. 3, 5 провадження 1-о/130/7/2022), оскільки це стосується іншого кримінального провадження №0000020 від 21.03.2017, вони виникли після ухвалення вироку і жодним чином не впливають на висновки суду, зроблені у вироці, що переглядається.
А тому заяви ОСОБА_3 про перегляд вироку відносно нього за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення, оскільки ОСОБА_3 не заявлено обставин, передбачених частиною другою статті 459 КПК України для перегляду судові рішення за нововиявленими обставинами.
Суд вважає, що заяви ОСОБА_3 фактично направленні на переоцінку доказів у вироці суду, що не відносить до компетенції цього суду.
Також суд відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами звертає увагу на таке. Згідно п. 93 Рішення Другої секції Європейського суду з прав людини по справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року, право на справедливий судовий розгляд, передбачене статтею 6 § 1 Конвенції, передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду (рішення у справі Brumrescu, § 61) . Відповідно до цього принципу жодна з сторін не може клопотати про перегляд остаточного і обов`язкового рішення переважно для того, щоб заслухати справу знову та домогтися нового рішення у справі. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду рішень мають застосовуватися з метою виправлення судових помилок, а не для нового розгляду справи по суті. Перегляд не має розумітися як удавана апеляція, і сама лише можливість існування двох поглядів на питання не є підставою для дослідження перегляду справи. Відступ від цього принципу дозволяється, коли це зумовлено обставинами суттєвого та непереборного характеру ("Рябих проти Росії" , заява № 52854/99, § 52, ECHR 2003-IX) .
Згідно з частинами першою та третьою статті 467 КПК України, суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції. Судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.
При цьому суд звертає увагу позивача на таке, Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст.ст. 459, 466, 467 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Жмеринського міськрайонного суду від 4 жовтня 2017 року, ухваленого відносно нього за частиною першою статті 125 КК України, залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Повний текст ухвали буде проголошено 09.12.2022 о 15:00 год.