Справа № 373/1952/22
Номер провадження 1-кп/373/260/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2022 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі кримінальне провадження № 0000312 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бортничі Бориспільського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, військовослужбовця на посаді старшого стрільця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 та ч. 1 ст. 263 КК України,
встановив:

20.10.2022 близько 01 год 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи поруч домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , почав стукати у хвіртку, що була замкнена на замок із внутрішнього боку аби викликати власника помешкання. Отримавши від нього відмову відчинити хвіртку, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи території домоволодіння, обвинувачений, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, всупереч волі власника та установлених і законних підстав переліз через паркан огородженого домоволодіння та почав стукати в двері будинку. Однак, двері йому ніхто не відкрив, а тому він переліз назад через паркан на територію вулиці Велика Підвальна, а ОСОБА_6 в цей час викликав поліцію.

Окрім того, ОСОБА_4 під час інкримінованих йому вище дій, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи передбаченого законом дозволу на зберігання вибухових пристроїв, зберігав при собі в кишені своєї куртки ручну осколкову оборонну-наступальну гранату мину ДМ51 з ідентифікуючим маркуванням «HGRSPLITTERDM51A2 DNM 05C 0016» та маркуванням на зовнішній стороні запобіжного важеля «HGRZDM82A3 LOS DNM05A0012». Зазначений вибуховий пристрій добровільно видав працівникам поліції, повідомивши про його наявність під час з`ясування обставин та причини виклику потерпілим ОСОБА_6 поліції.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 та ч. 1 ст. 263 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим повністю, зазначивши, що обвинувачення є йому зрозумілим.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи та за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне зберігання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, цивільного позову пред`являти не буде, просить суд обвинуваченого суворо не карати.

В судовому засіданні 30.11.2022 прокурор та захисник повідомили суд про укладення із обвинуваченим 30.11.2022 угоди про визнання винуватості.

Потерпілий надав свою письмову згоду на укладення такої угоди та зазначив про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

За правилами ч. 4 ст. 474 КПК суд з`ясував відповідні обставини, що визначені цією нормою закону, у обвинуваченого, який запевнив суд про те, що він їх цілком розуміє.

Відповідно до ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості від 30.11.2022 зазначено її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення та звільнення від його відбування з випробовуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначені дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

В угоді зазначено про беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості та узгоджене покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді одного року обмеження волі; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України досягнуто угоди про звільнення від його відбування з випробуванням строком три роки та покладенням обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Обумовлено можливість додаткового покладення судом певних обов`язків. Також вирішено питання щодо судових витрат.

Дослідивши дану угоду суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 КК України, ч. 2 та 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні. Укладена угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Укладення сторонами даної угоди є добровільним.

Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і відповідає принципам справедливості, гуманності та вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб, відповідають інтересам суспільства.

Обвинуваченому роз`яснено його право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди.

Обставин, які перешкоджають затвердженню угоди, не встановлено. Питання речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України. Гранату було знищену в ході експертного дослідження, а її залишки знаходяться в експертній установі, котра просить залишки гранати з оборонним кожухом з готовими осколками помістити до оперативно-пошукової колекції вибухотехнічного обліку Київського НДЕКЦ МВС. П`ять змивів, що знаходяться на зберіганні в кімеаті зберігання речових доказів відділу поліції №1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області слід знищити.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

За таких обставин, суд дійшов висновку про затвердження укладеної між сторонами угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому покарання, визначеного в даній угоді.

Керуючись ст. 100, 374, 474, 475, 615 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 листопада 2022 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за № 0000312, зі сторони обвинувачення, та ОСОБА_4 , який є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити йому остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, скасувати, звільнивши його з-під варти у залі суду.

Стягнути із ОСОБА_4 , паспорт: серії НОМЕР_2 , виданий 07.05.2003 Переяслав-Хмельницьким МРВ ГУ МВС України в Київській області на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 3 020 (три тисячі двадцять) грн 48 коп.

Речові докази: залишки гранати з оборонним кожухом з готовими осколками передати до оперативно-пошукової колекції вибухотехнічного обліку Київського НДЕКЦ МВС; п`ять змивів, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області знищити.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч. 6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1