Справа № 466/9452/22
Провадження № 1-в/466/47/23
У Х В А Л А

06 лютого 2022 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в режимі відеоконференції справу за заявою про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, до засудження не працевлаштованого.

з участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представників ДУ «ЛВК №30» ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

В даній справі ОСОБА_3 засуджений вироком від 01.03.2004Сокальським районним судом Львівської області за ст.185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

25.12.2008 Сокальським районним судом Львівської області за ст.185 ч.3, 75 КК України, до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

26.03.2009 Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 20.08.2012 відповідно до 82 КК України із відрахуванням заробітної плати у розмірі 20% в дохід держави на не відбутий термін 11 місяців 14 днів.

06.11.2015 Сокальським районним судом Львівської області за ст.186 ч.2, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Звільнений 12.12.2016 по відбуттю іспитового терміну.

В даній справі засуджений: 11.02.2020 Червоноградським міським судом Львівської області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

11.08.2020 Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 185 ч.2, 71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі.

Початок терміну покарання: 11.08.2020, кінець терміну покарання - 11.03.2023 року.

25.11.2022 засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотаннямпро умовно-дострокове звільнення.

Представник адміністрації виправної колонії подала характеристику від 03.02.2023, а також довідку по особовій справі.

Представник державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечив, вважаючи таку не обгрунтованою, оскільки засуджений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав своє клопотання.

Перевіривши подані матеріали, дослідивши відомості про поведінку засудженого, заслухавши представника державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_5 , пояснення засудженого ОСОБА_3 щодо підтримання клопотання, висновок прокурора ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання, суд вважає, що в задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п.17 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності чотири рази за умисні злочини, у т.ч. і тяжкі. У даній справі ОСОБА_3 засуджений двома вироками впродовж півроку за умисний злочин проти власності до позбавлення волі. При цьому після вироку суду від 11.02.2020 року, який набрав законної сили 10.02.2020 року, знову вчинив дві крадіжки.

З характеристики від 03.02.2023 року щодо засудженого ОСОБА_3 вбачається, що поведінка засудженого не є зразковою.

У державну установу «Личаківська виправна колонія (№ 30)» прибув 07.10.2020.

По прибутті в установу був працевлаштований в цеху № 2, однак на даний час не працює, у звязку зі скороченням обсягів виробництва.

За час відбування покарання в установі один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності та один раз заохочувався.

У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості.

23.12.2021 - адміністративною комісією установи відмовлено в застосуванні заохочувальної норми ст.82 КК України, як таком, що не став на шлях виправлення.

13.05.2022 - адміністративною комісією установи відмовлено в застосуванні заохочувальної норми ст.81 КК України, як таком, що не довів свого виправлення.

Суд враховує при розгляді спільного клопотання, що ОСОБА_3 неодноразово був засуджений за умисні у т.ч. і тяжкі злочини.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що клопотання засудженого не обгрунтоване, під час відбуття покарання ОСОБА_3 не довів своє виправлення.

Керуючись ст.81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви від 25.11.2022 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

На ухвалу протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений можуть подати апеляцію до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова.

Повний текст ухвали складений 08.02.2023 року.

Суддя ОСОБА_1