Справа № 447/2436/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/971/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2022 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 20.10.2022 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:
цією ухвалою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на строк 60 днів до 19.12.2022 року без визначення розміру застави.
В мотивах свого рішення суд першої інстанції зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а тому з врахуванням особи обвинуваченого до нього неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи. Крім того, враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважав за недоцільне визначати обвинуваченому розмір застави як альтернативу до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На ухвалу суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказує, що відсутні докази його вини у вчиненні злочину. Не погоджується із кваліфікацією, інкримінованого йому злочину. Звертає увагу на те, що має постійне місце реєстрації та проживання.

Захисник в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник покликається на те, що відсутня обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні злочину, а також ризики, передбачені ст. 177 КПК України, в т. ч. ухилення від слідства та суду. Вказує, що відсутні докази вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали клопотання та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів контрольного провадження, на розгляді у Миколаївському районному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 19.12.2022 року включно без визначення розміру застави.
Колегія суддів приходить до висновку, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті, а тому доводи обвинуваченого та його захисника з приводу відсутності доказів вини обвинуваченого у вчиненні злочину є необґрунтованими.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення ч. 3 ст. 199 КПК України, колегія суддів вважає, доведеним прокурором, що ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшились, а відтак, обґрунтованими є висновки суду, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є недостатнім.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Обвинувачений ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Галицького районного суду м. Львова від 12.04.2016 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України, неодружений, на утриманні будь-яких осіб не має, не працевлаштований, що свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів та його можливість переховуватися від суду.
З врахуванням вищевказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
З огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням фізичного насильства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення йому розміру застави, як альтернативи до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 20.10.2022 року відносно ОСОБА_6 колегією суддів не встановлено, а тому її слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 20.10.2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 без визначення розміру застави - залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4