ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3955/22 Справа № 186/598/18 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000186 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2022 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, якому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 січня 2023 року,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі та доповненні до апеляційної скарги захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити заставу у виді 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 було виправдано у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та визнано винуватим за ч.2 ст.309 КК України. Ухвалою апеляційного суду вирок був скасований, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Стверджує, що клопотання прокурора не містить обгрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутня наявність обгрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначає, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2022 року до ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 грн. В подальшому ухвалою суду від 01.07.2022 року ОСОБА_6 продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Посилається на те, що в період дії застави ОСОБА_6 не вчиняв жодних правопорушень. Водночас, посилання прокурора на інші кримінальні правопорушення не можуть слугувати доказами з огляду на презумпцію невинуватості.

Зазначає, що ОСОБА_6 страждає на тяжкі захворювання, має на утриманні двох малолітніх дітей, скрутне матеріальне становище та батьків похилого віку.

Стверджує, що в ухвалі суду не зазначено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2022 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 січня 2023 року, також визначено заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 780 000 грн.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, в період іспитового строку вчинив новий злочин в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, в період дії застави в іншому кримінальному провадженні вчиняв нові злочини, також враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Від обвинуваченого та прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження під час апеляційного перегляду, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність обвинуваченого та прокурора, проти чого не заперечував захисник ОСОБА_5 .
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0000186 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 24.11.2022 року було заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.ст. 194, 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, судом правильно встановлена наявність ризику того, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень під час іспитового строку, окрім того, одне з кримінальних правопорушень відноситься до тяжкого злочину, також враховано особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий.
При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 року за ч.ч. 1, 2 ст.309 КК України та наявне інше кримінальне правопорушення, що свідчить про стійку протиправну поведінку обвинуваченого, небажання ставати на шлях виправлення.
Доводи захисника щодо презумпції невинуватості не є слушними, оскільки відповідно до п.10 ч.1 ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу враховується повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Окрім того, до ризиків належить наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Таким чином, зазначений ризик встановлений в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлений ризик об`єктивно існує і для його запобігання необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
При цьому слід зазначити, що судом розглянута можливість застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, а саме, застави, а тому доводи апеляційної скарги про те, що в ухвалі суду не зазначено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, є необгрунтованим.
Доводи апеляційної скарги про те, що ухвалою апеляційного суду вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 року, яким ОСОБА_6 було виправдано у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та визнано винуватим за ч.2 ст.309 КК України, скасований, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказана обставина не є підставою для скасування або зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу, адже судовий розгляд триває в межах обвинувачення за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, встановлено ризик, передбачений ст.177 КПК України.
Посилання захисника на те, що підозра є необгрунтованою є безпідставним, оскільки відповідно до клопотання прокурора підозра ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду покупця та грошових купюр від 23.02.2018 року, протокол оперативної закупки від 23.02.2018 року, протокол проведення обшуку від 23.02.2018 року за місцем мешкання ОСОБА_6 , висновками експертів, протоколом огляду та вилучення в обвинуваченого 25 сліп-пакетів з психотропною речовиною метамфетамін, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. Окрім того, встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок.
Твердження захисника про те, що клопотання прокурора не містить обгрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 відповідає вимогам ч.1 ст.184 КПК України, так як в ньому, в тому числі, зазначені ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також щодо неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Посилання захисника на те, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2022 року до ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, при цьому ухвалою суду від 01.07.2022 року ОСОБА_6 продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а також, що в період дії застави ОСОБА_6 не вчиняв жодних правопорушень не можуть бути взяті до уваги, оскільки згідно зі ст.203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, за положеннями КПК України строк дії застави не є обмеженим, а строк продовжувався лише щодо обов`язків.
Доводи захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_6 має на утриманні двох малолітніх дітей, батьків похилого віку, а також надані до суду апеляційної інстанції документи, а саме: характеристика з місця проживання ОСОБА_6 , довідка про те, що батько обвинуваченого є інвалідом ІІІ групи, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого ОСОБА_6 зареєстрований як фізична особа - підприємець, консультативний висновок спеціаліста про те, що мати обвинуваченого страждає на певне захворювання, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлений у кримінальному провадженні ризик.
Твердження захисника про те, що обвинувачений страждає на тяжкі захворювання є необґрунтованим, оскільки відомостей щодо неможливості тримання ОСОБА_6 під вартою за станом здоров`я, до суду апеляційної інстанції не надано.
Посилання захисника на те, що обвинувачений має скрутне матеріальне становище не може бути взято до уваги, оскільки згідно із ухвалою застава була визначена відповідно до вимог п.1 ч.5 ст.182 КПК України, з урахуванням тієї обставини, що обвинувачений ОСОБА_6 в період дії застави в іншому кримінальному провадженні продовжив вчиняти злочини, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що запобіжний захід із розміром застави в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не став стримуючим фактором для припинення протиправної поведінки, а тому відсутні підстави для зменшення розміру застави.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3