Справа № 335/6566/22 1-кп/335/753/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду за адресою: вул. Перемоги, 107-Б, м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001144 від 18 вересня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей та батька-інваліда, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України,

з угодою про визнання винуватості від 04 жовтня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне поводження зі зброєю, що полягає у придбанні, зберіганні та носінні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, та реалізуючи свій злочинний умисел 17.09.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , привласнив гранату Ф-1, яку раніше за місцем мешкання останнього залишив ОСОБА_6 , тим самим незаконно придбав вибуховий пристрій.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що зазначена граната Ф-1 є вибуховим пристроєм, залишив її за місцем свого проживання, де став зберігати без передбаченого законом дозволу.

Після чого, 18.09.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 взяв вищезазначену гранату Ф-1 та поклав до лівої кишені своїх штанів, тим самим зберігаючи при собі вибуховий пристрій, став переносити його по вул. Патріотичній в м. Запоріжжі, демонструючи перехожим, які самостійно здійснили вилучення цього предмету неподалік від будинку АДРЕСА_3 , та забезпечили схоронність до приїзду працівників поліції. Відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/108-22/11200 від 20.09.2022 наданий на дослідження корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 в сукупності з наданим на дослідження бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії УЗРГМ-2 є вибуховим пристроєм військового призначення, а саме бойовою ручною оборонною осколковою гранатою Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК України), а саме придбання, зберігання та носіння вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

04.10.2022 між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за участі адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

За змістом цієї угоди прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен останній понести у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, надав згоду на застосування узгодженого виду покарання. Зазначив, що його згода на укладення угоди була добровільною.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода відповідає вимогам закону, укладена добровільно, її підзахисний повністю розуміє наслідки укладення такої угоди та невиконання, а тому просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, зберігання та носіння вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваним у проведенні кримінального провадження, особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий в силу закону, не працює, але має тимчасову трудову зайнятість за наймом, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся, має на утриманні трьох малолітніх дітей та батька-інваліда, виказує бажання до добровільної мобілізація для захисту держави від військової агресії рф для чого звертався в уповноважені органи.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені йому права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 , та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено судові мистецтвознавчі експертизи, в яких покладено в основу обвинувачення, і органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 1510,24 грн. на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати із обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, клопотань про обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 жовтня 2022 , укладену між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001144 від 18 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні розміром 1510 (однієї тисячі п`ятсот десяти) гривень 24 копійок.

Речові докази:

-Уламки (залишки) наданих на дослідження об`єктів, які упаковано в полімерний сейф-пакет експертної служби МВС України № 3990475, який зберігається в кімнаті речових доказів ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити;

-Зразки букальних клітин, слини, папілярних узорів пальців та долонь обох рук ОСОБА_4 , які упаковано в паперові конверти та передано на зберігання до камери схову ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити;

-DVD-R диски об`ємом пам`яті на 4,7 Gb залишити в матеріалах провадження;

-Предмет схожий на гранату Ф-1, який упакований до паперового конверту та предмет ззовні схожий на бойовий підривник типу УЗРГМ, що упакований до картонної коробки, опечатаної біркою - знищити.

Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8 ОСОБА_9