Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1398/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 07.03.2023,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_9 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 05 квітня 2023 року включно, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000405 від 14.10.2022 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що під час судового засідання встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначає, що прокурор мотивував свої висновки лише тяжкістю злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 . Вважає, що ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від суду, не може оцінюватись лише за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вказує, що ризик впливу підозрюваного на свідків та те, що ОСОБА_8 може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином є невмотивованими та не підтверджені прокурором. Звертає увагу, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено, на який термін ОСОБА_8 обрано запобіжний захід, оскільки прокурор просив обрати строком на 60 днів, однак судом лише зазначено, що в межах строку досудового розслідування, яке 10.03.2023 завершено, що підтверджується копією обвинувального акту.

Заслухавши доповідача, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення О`Нага United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(c) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (О`Нага v. United Kingdom 16 October 2001, §36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано виходив з доведеності підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Наявні у матеріалах клопотання слідчого докази та обставини підтверджують, що на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу наявні достатні підстави вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, що підтверджується, зокрема: копією ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.08.2022; копією витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 19.05.2022 про призначення службового розслідування стосовно військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 солдата ОСОБА_8 ; копією витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 31.05.2022 про результати службового розслідування по факту неповернення з лікувального закладу солдата ОСОБА_8 до пункту постійної дислокації ВЧ НОМЕР_1 ; копією акта службового розслідування; копією постанови про зупинення досудового розслідування від 04.02.2023; копією постанови про оголошення підозрюваного ОСОБА_8 в розшук від 04.02.2023; копією повідомлення про виклик ОСОБА_8 до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР у м. Хмельницькому.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_8 і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі захисник, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом при прийнятті ухвали по даній справі, в зв`язку з чим, до підозрюваного застосовано запобіжний захід, який на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками та даними про його особу, підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, колегія суддів не знаходить.

З журналу судового засідання та технічного запису судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи перевірялись судом при його розгляді. При цьому була вислухана думка захисника та підозрюваного, які поклались на розсуд суду, а також вислухана думка прокурора та з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя повно дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку наданим доказам та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На переконання апеляційного суду, до підозрюваного застосовано запобіжний захід, співмірний з існуючими ризиками та даними про його особу, підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, колегія суддів не знаходить.

Доводи захисника про те, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено, на який термін ОСОБА_8 обрано запобіжний захід, оскільки прокурор просив обрати строком на 60 днів, однак судом лише зазначено, що в межах строку досудового розслідування, яке 10.03.2023 завершено, що підтверджується копією обвинувального акту, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки з матеріалів судового провадження видно, що постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому Є. Поплавського від 04.02.2023, підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у розшук у зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та його місцезнаходження невідоме. В подальшому, 07.03.2023 ОСОБА_8 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду від 06.02.2023 року. Термін дії запобіжного заходу визначено в межах строку досудового розслідування з урахуванням відомостей про період зупинення кримінального провадження з 04.02.2023 по 07.03.2023 до 05.04.2023 включно, з таким рішенням погоджується і апеляційний суд.

Таким чином, суд у відповідності з вимогами ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про його особу, за відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, цілком обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для її скасування та зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 07.03.2023, якою задоволено клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_9 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 05 квітня 2023 року включно, щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: