УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0002847 від 27.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2022 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернувся до суду, з клопотанням надіслане поштовою кореспонденцією 28.11.2022 р., про арешт автомобіля «ВАЗ-21114», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 27.11.2022 близько 17 год. 10 хв. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за кермом автомобіля «ВАЗ-21114», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Петропавлівська зі сторони вул. Хмельницька в напрямку до вул. Мічуріна у смт. Ярмолинці, не переконавшись в безпечності руху, не слідкувавши за дорожньою обстановкою, допустив наїзд передньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вул. Петропавлівська по нерегульованому пішохідному переході зліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНП «Ярмолинецької БЛ».

27.11.2022автомобіль«ВАЗ НОМЕР_3 », д.н.з. НОМЕР_1 оглянуто, вилучено та поміщено на спеціальний майданчик тимчасово затриманого автомобільного транспорту НПУ ГУНП в Хмельницькій області, що по вул. Шухевича, 120Д, м. Хмельницький.

28.11.2022 згідно ст.ст. 98, 100 КПК України автомобіль «ВАЗ-21114», д.н.з. НОМЕР_4 речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, оскільки він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.

Власник автомобіля «ВАЗ-21114», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений телефонограмою.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Матеріали клопотання свідчать, що зазначений транспортний засіб безпосередньо контактував із потерпілим в момент дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Отже, обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Ненакладення арешту на вилучене майно із забороною права на відчуження, розпорядження та користування майном або менш обтяжливий спосіб його накладення може призвести до втрати слідів дорожньо-транспортної пригоди, ремонту або відчуження майна, що, в свою чергу, призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні і перешкодить досягненню мети кримінального провадження.

Разом із цим, слідчий суддя зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0002847 від 27.11.2022 р. з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження і користування на автомобіль «ВАЗ-21114», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

Виконання ухвали покласти на слідчого ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя