Справа № 159/6759/19 Провадження №11-сс/802/456/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:скарга на постанову про закриття кримінального провадження. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
скаржника ОСОБА_6 ,
представника скаржника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2022 року,
В С Т А Н О В И В:
Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області зі скаргою на постанову дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 21.09.2022 про закриття кримінального провадження №0001900 від 15.10.2019.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2022 року в задоволенні вказаної скарги відмовлено.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження винесена з грубим порушенням вимог КПК, без належного проведення досудового розслідування, зокрема не проведено допит потерпілого зі свідками, не надано належну правову оцінку здобутим доказам в ході розслідування. Також зазначає, що строк на апеляційне оскарження судового рішення пропущено з поважних причин, оскільки це пов`язано з суттєвими обмеженнями електропостачання у м. Ковелі. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати.
Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 , які підтримували подану апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу слідчого судді і постанову про закриття кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин.
Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України, прокурор зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або із наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки дізнавачем, слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюючі її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Частиною 1 статті 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Вищевказані вимоги кримінального процесуального закону були дотримані слідчим суддею під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.
Під час розгляду апеляційної скарги апеляційний суд встановлено, що постанова дізнавача містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Дізнавач прийшов до обґрунтованого висновку, що в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не було здобуто об`єктивних доказів і даних, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_9 складу кримінальних правопорушень, в тому числі передбаченого ст.126 КК України.
Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчим суддею в повному обсязі перевірені викладені в скарзі адвоката ОСОБА_7 доводи про скасування постанови дізнавача, досліджено наявні матеріали кримінального провадження і обґрунтовано відмовлено в задоволенні скарги про скасування постанови дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 21.09.2022 про закриття кримінального провадження №0001900.
Так, під час досудового розслідування, яке тривало з 12 жовтня 2019 року по 21 вересня 2022 року, проведено цілий ряд слідчих дій, які слугували підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
В ході проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні було задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_6 про допит свідків, одночасний допит свідків за участі потерпілого ОСОБА_6 , та про призначення комісійної судово-медичної експертизи.
Так, було допитано свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ..
Свідок ОСОБА_9 показав, що особисто він нікуди ОСОБА_6 не виводив, а чекав на приїзд поліцейських. Спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень заперечив. По приїзду поліцейських, він пояснив їм ситуацію, після чого вони вивели з Церкви ОСОБА_6 .. ОСОБА_6 ще на протязі півгодини щось пояснював поліцейським.
Свідок ОСОБА_11 вказав, що ОСОБА_6 постійно провокував конфлікти з іншими членами церкви та прихожанами, перериває богослужіння, тому його було виключено із членів церкви. Проте, ОСОБА_6 продовжував відвідувати храм та провокувати конфлікти. Така ж ситуація мала місце і 12.10.2019. Тоді ОСОБА_9 просив ОСОБА_6 покинути церкву, останній відмовився це робити, тому було викликано працівників поліції. Жодних дій, спрямованих на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 чи застосування фізичної сили, ОСОБА_9 не вчиняв.
Такі показання знайшли своє підтвердження у свідченнях ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 ..
Крім того, під час досудового розслідування було проведено одночасний допит свідка ОСОБА_16 за участі потерпілого ОСОБА_6 ..
Під час допиту ОСОБА_16 зазначив, що жодної фізичної сили або ж інших дій, спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , ОСОБА_18 не вчиняв.
Як убачається із постанови про закриття кримінального провадження, показанням допитаних свідків дана правильна юридична оцінка.
Також під час досудового розслідування було проведено і судово-медичну та комісійну судово-медичні експертизи.
Так, згідно висновку експерта судово-медичної експертизи №218 від 18.10.2019, у громадянина ОСОБА_6 тілесні ушкодження не виявлені. Згідно медичної документації у ОСОБА_6 відмічені тілесні ушкодження у вигляді посттравматичного остеохондрозу поперекового відділу хребта, який є наслідком перенесеної травми у 1975 році.
Крім того, під час досудового розслідування за клопотанням потерпілого було проведено комісійну судово-медичну експертизу.
Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи, комісія, вивчивши матеріали кримінального провадження №0001900, медичну документацію ОСОБА_6 , 1955 року народження, беручи до уваги питання постанови, надала висновок, згідно якого всі захворювання з якими ОСОБА_6 проходив лікування в медичних закладах являються соматичними і при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, п.4.7 не враховуються. Прямого причинного зв`язку між вищеперерахованими хворобами, котрі мають місце у ОСОБА_6 та вчиненими щодо нього насильницькими діями (відповідно матеріалів справи) експертна комісія не вбачає.
Проаналізувавши показання свідків, висновки судово-медичних експертиз дізнавачем прийнято обґрунтоване та вмотивоване рішення про закриття кримінального провадження, оскільки не доведено винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
З урахування вищенаведених обставин, дізначвачем не було встановлено і наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, а тому дізнавач прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для перекваліфікації кримінального правопорушення з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст.126 КК України.
На думку апеляційного суду, слідчим суддею під час розгляду скарги вірно встановлено, що дізнавачем виконано всі необхідні слідчі дії.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.110 КПК України.
Зважаючи на викладене, дослідивши матеріали провадження, давши їм належну правову оцінку, слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтованість рішення дізнавача про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які свідчать про необґрунтованість чи невмотивованість ухвали слідчого судді, апелянтом не наведено жодних фактичних даних, які б давали підстави для висновку про неповне з`ясування слідчим суддею обставин кримінального провадження.
Отже, доводи апеляційної скарги про неповноту досудового розслідування, ненадання належної оцінки показанням свідків є необґрунтованими та такими, що спростовуються постановою про закриття кримінального провадження.
Також варто відмітити, що кримінальні правопорушення, передбачені як ч.1 ст.125 КК України так і ч.1 ст.126 КК України відносяться до кримінальних проступків, строк давності яких складає два роки з моменту вчинення кримінального правопорушення. Тому на момент винесення постанови про закриття кримінального провадження строки давності по вказаних кримінальних правопорушеннях минули.
Відтак слідчим суддею прийнято законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам КПК України, тому підстави для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2022 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2022 року, про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 про скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: