Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1445/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000011 від 26.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідча СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 як слідча групи слідчих у кримінальному провадженні, звернулася до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: житловий будинок, літера «А-2» з надвірними будівлями та спорудами, загальна площа (кв.м.): 113,1, житлова площа (кв.м.): 26,8, що за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 120; частину квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 21157802. Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 66,3, житлова площа (кв.м): 46,4 з метою недопущення відчуження майна, чи внесення змін про власника(ів), а також з метою забезпечення можливої санкції за злочин у виді конфіскації майна.

На обґрунтування клопотання слідча зазначила, що в ході досудового розслідування 01.02.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Харкова, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , директора ТОВ «АТ Біофарм», повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчиненим в особливо великих розмірах.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на посаді генерального директора ТОВ «АТ Біофарм» та відповідно до статуту ТОВ «АТ Біофарм» генеральний директор Товариства уповноважений:

- без довіреності виконувати дії від імені Товариства, представляти його в державних та інших органах, підприємствах, організаціях, установах;

- розпоряджатися майном і коштами Товариства, укладати контракти і договори, видавати довіреності, відкривати розрахункові (поточні), валютні та інші банківські рахунки Товариства;

- укладати договори (угоди); приймати на роботу та звільняти з роботи працівників Товариства згідно з чинним законодавством, визначати функціональні обов`язки працівників, у межах своїх повноважень видає накази і розпорядження, обов`язкові для виконання всіма робітниками Товариства;

11.10. Голова загальних зборів Товариства обирається загальними зборами учасників Товариства. Генеральний директор Товариства не може бути одночасно головою загальних зборів учасників Товариства.

Голова загальних зборів Товариства:

- скликає загальні збори учасників Товариства;

- скликає позачергові загальні збори учасників Товариства;

- надає можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного загальних зборів учасників Товариства;

- надсилає учасникам проект рішення або питання для голосування методом опитування;

- приймає рішення методом опитування;

- інформує учасників про прийняте рішення методом опитування;

- вирішує інші питання за рішенням загальних зборів учасників Товариства.

У подальшому, відповідно до Наказу № 54 від 25.04.2016 «Про утворення тендерного комітету Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» та керуючись вимогами Закону України «Про публічні закупівлі» та з метою забезпечення ефективного використання державних коштів при здійсненні закупівель створено тендерний комітет Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Встановлено, що у зв`язку зі спалахами хвороби «ящуру» у сусідніх з Україною країнах (зокрема в російській федерації) та у Західній Європі (у Великобританії та ін.), з урахуванням наявності в України статусу «держави вільної від захворювання на ящур без застосування вакцинації», відповідно до п. 9 протоколу № 10 засідання Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Кабінеті Міністрів України від 08.08.2007, Мінагрополітики доручено забезпечити підтримання резерву протиящурних вакцин.

На виконання п. 10 протоколу № 2 засідання Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Кабінеті Міністрів України від 14.03.2017, Мінагрополітики затвердило «Інструкцію щодо профілактики та ліквідації захворювання тварин на ящур» (наказ від 07.08.2017 № 431, зареєстровано в Міністерстві юстиції), якою передбачено створення при Держпродспоживслужбі (компетентний орган) постійно діючого резерву вакцини проти ящуру (п. 3 Розділ 8 Інструкції).

На виконання вимог даної Інструкції, у 16.08.2017 науково-методичною радою Держпродспоживслужби рекомендовано Держпродспоживслужбі здійснити закупівлю вакцини проти ящуру для формування відповідного резерву та ввезення її за «разовим дозволом» (п. 1 протоколу № 3 засідання науково-методичної ради Держпродспоживслужби від 16.08.2017), а також підготовити пропозиції (вимоги) щодо якісного складу зазначеної вакцини та необхідної кількості у 5 % (п. 2.1.1 протоколу № 4 засідання науково-методичної ради Держпродспоживслужби від 14.12.2017).

Відповідно до «Плану протиепізоотичних заходів з профілактики основних інфекційних і паразитних хвороб тварин в Україні у 2018 році», затвердженого Головою Держпродспоживслужби ОСОБА_6 та погодженого ДНПК при КМУ (п. 2 протоколу № 1 від 19.01.2018), визначено потребу у формуванні постійно діючого резерву вакцини проти ящуру у кількості 500 тис. одиниць та виділено 30 млн. грн для її закупівлі. Однак, протягом 2018 року дана вакцина не закуплена.

Тому, відповідно до «Плану протиепізоотичних заходів з профілактики основних інфекційних і паразитних хвороб тварин в Україні у 2019 році», затвердженого Головою Держпродспоживслужби ОСОБА_6 та погодженого ДНПК при КМУ (п. 6 протоколу № 3 від 28.12.2018), визначено потребу у формуванні постійно діючого резерву вакцини проти ящуру у кількості 500 тис. одиниць, з виділенням 30 млн. грн. для її закупівлі.

У 2019 році на підставі рекомендацій Міжнародного епізоотичного бюро, вимоги до якісних характеристик вакцини проти ящуру були змінені (п. 2 протоколу № 1 засідання науково-методичної ради Держпродспоживслужби від 07.02.2019).

Таким чином, з метою закупівлі вказаної вакцини, 05.08.2019 Держпродспоживслужбою оголошено про проведення публічної закупівлі з очікуваною вартістю 30 млн грн.

Поряд з цим, відповідно до абз. 4 Методики створення та використання резерву ветеринарних препаратів, що затверджена наказом Державного комітету ветеринарної медицини України від 08.04.2009 № 76, розмір бюджетних асигнувань на створення, утримання та поповнення резерву ветеринарних препаратів встановлюється щорічно відповідно до заявки Головних управлінь ветеринарної медицини в областях, складеної на підставі пропозицій управлінь ветеринарної медицини в районах.

Встановлено, що вказані заявки до Держпродспоживслужби не надходили. Крім того, відповідно до тендерної документації та технічного завдання, яке регламентує вимоги до вакцини зазначено, що вимогою щодо реєстрації ветеринарного препарату є наявність реєстрації препарату в країні-виробнику та наявність висновків референс-лабораторії по ящуру МЕБ щодо безпечності та ефективності даної вакцини, проте в тендерній пропозиції ТОВ «АТ Біофарм», відсутні вказані відомості, а саме:

- в тендерній пропозиції ТОВ «АТ Біофарм» надано копію контракту від 07.03.2019 № 1-0519-BF-VE на підставі якого планувалося здійснити закупівлю вакцини проти ящура у виробника, поряд з цим, під час здійснення імпорту вказаного ветеринарного препарату до митних органів надано контракт від 15.05.2019 № 2019/07;

- в тендерній пропозиції ТОВ «АТ Біофарм» надано гарантійний лист від 02.09.2019 № 1206 в якому ТОВ «АТ Біофарм» зобов`язується на момент поставки товару Вакцина проти ящуру «Aftovac-Oil» будуть надані сертифікати якості (експертні висновки) ДНКІБШМ на кожну серію товару з обов`язковим дослідженням на якісні показники, які зазначені в технічній документації препарату, в тому числі за показником «імуногенна активність», поряд з цим, згідно з листом ДНКІБШМ від 14.06.2021 № 425, звернень від ТОВ «АТ Біофарм» або інших юридичних та фізичних осіб з метою проведення відповідних досліджень та отримання сертифікатів якості (експертних висновків) на ветеринарний препарат «Aftovac-Oil» виробництва «Vetal Animal Health Products S.A.», не надходило та зазначені дослідження не проводились;

- в тендерній пропозиції ТОВ «АТ Біофарм» містяться копії документів щодо реєстрації в Туреччині, результатів лабораторних досліджень та дозволів на реалізацію вакцини «Aftovac», поряд з цим ТОВ «АТ Біофарм» поставило вакцину проти ящуру «Aftovac-Oil» з штамами вірусу ящуру відмінними від тих, що зазначені в лабораторних дослідженнях.

Крім того, відповідно до тендерної пропозиції ТОВ «Юнівет Груп» (), встановлено, що вказане підприємство також пропонувало поставити вакцину проти ящуру «Aftovac-Oil» виробництва «Vetal Animal Health Products S.A.». Також, в тендерній пропозиції ТОВ «Юнівет Груп» надано документи від компанії «Vetal Animal Health Products S.A.», які ідентичні документам наданим ТОВ «АТ Біофарм» та містять аналогічні порушення. Також на офіційному сайті ТОВ «Юнівет Груп» зазначено, що ТОВ «АТ Біофарм» є їх партнером.

Таким чином, не зважаючи на невідповідність тендерних пропозицій вимогам технічного завдання, протоколами № 238 від 01.10.2019 та № 239 від 03.10.2019, які підписані членами тендерного комітету ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 визнано такими, що відповідають технічному завданню та допущено до аукціону пропозиції ТОВ «АТ Біофарм» та ТОВ «Юнівет Груп», а протоколом № 242 від 10.10.2019 пропозицію ТОВ «АТ Біофарм» визнано найбільш економічно вигідною та укладено договір № 3010 від 30.10.2019 на поставку вакцини проти ящуру «Aftovac-Oil».

Однак, згідно листа Державного науково-контрольного інституту біотехнології і штампів мікроорганізмів ДНКІБШМ встановлено, що вакцини «Aftovac» та «Aftovac-Oil» виробництва компанії «Vetal Animal Health Products S.A.» не є аналогом і відрізняється як використаними у виробництві ад`ювантами, так і за виробничими штамами вірусу ящуру, тому не можна порівнювати та ототожнювати результати випробувань різних препаратів.

У подальшому, з метою імпорту на митну територію України незареєстрованих ветеринарних препаратів, на лист ТОВ «АТ Біофарм» від 02.12.2019 № 1693, Держпродспоживслужбою, за підписом директора департаменту безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини ОСОБА_14 надано відповідь № 11.41-5/2/19925 від 11.12.2019 в якій зазначено, що враховуючи результати дослідження зразків вакцини проведених в Інституті Пірбрайта (Великобританія) та з метою забезпечення виконання протоколу № 2 засідання ДНПК при КМУ від 06.12.2016 року, Держпродспоживслужба вважає за можливе її вивезення в Україну виключно з метою створення державного резерву вакцини проти ящуру тварин.

Поряд з цим, згідно з ч. 3 ст. 72 Закону України «Про ветеринарну медицину» у разі катастрофи, стихійного лиха або спалаху хвороби тварин, які можуть призвести до зараження великої кількості тварин, Департамент може відповідно до встановленого порядку видати разовий дозвіл на імпорт конкретного ветеринарного препарату, не зареєстрованого для обігу та використання в Україні, за умови наявності документів, які підтверджують обіг і застосування цього препарату в країні, з якої він імпортується.

Так, згідно з наявними даними в Держпродспоживслужбі відсутній встановлений порядок видачі разового дозволу на імпорт конкретного ветеринарного препарату, фактично такий дозвіл не міг бути виданий.

Згідно з висновком спеціаліста від 31.05.2021 №31/05-1 встановлено, що сума матеріальної шкоди (матеріальних збитків), яка завдана державному бюджету України, внаслідок укладення договору № 3010 від 30.10.2019 між ТОВ «АТ Біофарм» та Держпродспоживслужбою щодо закупівлі вакцини проти ящуру тварин, з урахуванням того, що вакцина проти ящуру не зареєстрована в Україні та не може бути використана за призначенням становить 29, 8 млн грн.

Крім того, відповідно до висновку судового експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України № 120/7 від 07.10.2021 зазначено, що встановлений у висновку спеціаліста від 31.05.2021 №31/05-1 розмір матеріальної шкоди (збитків), завданої Державному бюджету України внаслідок перерахування грошових коштів на користь ТОВ «АТ БІОФАРМ» відповідно до договору від 30.10.2019 № 3010, документально підтверджується у сумі 29 800 000,00 грн.

Таким чином, директор ТОВ «АТ БІОФАРМ» (код. ) ОСОБА_5 , являючись службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи прямий умисел на заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах, використовуючи надані повноваження, достовірно знаючи, що вакцина проти ящуру не зареєстрована в Україні та не може бути використана за призначенням, усвідомлюючи та передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій заволоділа коштами, виділеними з місцевого бюджету на придбання з метою створення державного резерву вакцини проти ящуру тварин, шляхом укладання договору закупівлі вакцини проти ящуру тварин на загальну суму 29 800 000,00 грн., у зв`язку з чим у грудні 2019, Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів перераховано на р/р ТОВ «АТ Біофарм» 29 800 000,00 грн., за вакцину проти ящуру «Aftovac-Oil», що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний податком мінімум доходів громадян, станом на дату вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними, діями, які виразились у заволодінні чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчиненого в особливо великих розмірах, що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний податком мінімум доходів громадян, станом на дату вчинення кримінального правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Слідча у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності. Клопотання підтримала, просила задовольнити.

Клопотання слідчої про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглянуто без повідомлення власника та володільця майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, зокрема, запобігання його протиправного відчуження до розгляду клопотання по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до санкції ч. 5 ст. 191 КК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачено застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої непра-вомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме та нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання, у слідчої є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що відповідне майно може бути у подальшому конфісковано, тому з метою недопущення вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження, обтяження, тощо права власності на вищенаведене майно, слідчий суддя вважає такий захід забезпечення кримінального провадження буде найбільш ефективним.

Оцінюючи у сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути в подальшому конфісковане, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Тому є всі, передбачені ст.170 КПК України, підстави для арешту, у межах даного кримінального провадження, наведеного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також ураховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0000011.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно із забороною на вчинення будь-яких дій, спрямованих на реєстрацію (перереєстрацію) права власності на вищевказане майно.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000011 від 26.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України задовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: житловий будинок, літера «А-2» з надвірними будівлями та спорудами, загальна площа (кв.м.): 113,1, житлова площа (кв.м.): 26,8, що за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 120; частину квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 21157802. Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 66,3, житлова площа (кв.м): 46,4 з метою недопущення відчуження майна, чи внесення змін про власника(ів), а також з метою забезпечення арешту майна.

Копію ухвали негайно вручити слідчому та прокурору для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя ОСОБА_1