Справа № 522/3635/23
Провадження 1-кп/522/1414/23
УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000615 від 20.09.2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 27.06.2022 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за статтею 309 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 307 ч.2 КК України,

Учасники процесу:

Прокурор - ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого статтею 307 ч.2 КК України.

В підготовчому судовому засіданні судом поставлено питання про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Прокурор наполягав на призначені обвинувального акту до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник, не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників процесу, суд прийшов до висновку про відсутність перешкод призначення судового розгляду та достатність підстав для призначення судового розгляду виходячи із наступного.

Дане кримінальне провадження підсудне Приморському районному суду м. Одеси.

Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 статті 314 КПК України відсутні. В зв`язку з чим, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акта.

З`ясовуючи питання про визначення порядку судового розгляду, склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, суд вважає за необхідне судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні за участі обвинуваченого, прокурора, захисника.

Також, під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , мотивуючи його тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, а також не прибути до суду за судовим викликом, що свідчить про наявність ризику переховуватись від суду. Крім того, ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, джерела та доходи для існування його не відомі, що свідчить про наявність того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт та вказала на те, що ОСОБА_3 , має постійне місце реєстрації та проживання в м. Одесі, разом зі своїми батьками, які потребують його допомоги за станом здоров`я.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд, заслухавши думку учасників процесу вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 грудня 2022 року Приморським районним судом м. Одеси до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні на строк до 29.01.2023 року та встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

27 січня 2023 року Приморським районним судом м. Одеси ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.03.2023 року.

Відповідно до статті 315 ч.3 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право, обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що встановлені раніше ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 статті 177 КПК України, а саме, що він може переховуватись від суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, наразі не зменшилися та продовжують існувати з високою ймовірністю.

З огляду на статтю 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей.

Що стосується ОСОБА_3 , то суд бере до уваги, що він обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років та розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим, може переховуватись від суду.

Крім цього, суд вважає, що ОСОБА_3 може продовжувати свою злочинну діяльність та вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. У тому числі, ОСОБА_3 може продовжувати свою злочинну діяльність з метою отримання прибутку, оскільки є непрацевлаштованою особою та офіційних джерел доходу для існування в нього не має.

Тож ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів та корисливих злочинів, що не виключає можливості скоєння ОСОБА_3 нових злочинів.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених статтею 178 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 судом не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Суд не вважає слушними посилання адвоката на можливість обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з огляду (як вже зазначено), на репутацію обвинуваченого, відсутність соціальних зв`язків, майновий стан (відсутність доходів), наявність судимостей та тяжкість скоєного злочину.

Враховуючи вищезазначене, на теперішній час підстави для скасування чи зміни обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

При цьому суд вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог статті 183 КПК України суд вважає необхідним визначити ОСОБА_3 розмір застави, який має становити 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись статтями 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 314-315 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000615 від 20.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого статтею 307 ч.2 КК України призначити на 07 березня 2023 року о 13-й годині в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси, у відкритому судовому засіданні.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 307 ч.2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26.04.2023 року з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого справа № 522/3635/23, провадження по справі № 1-кп/522/1414/23.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці, обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з м. Одеси, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для виконання.

У судове засідання викликати обвинуваченого, прокурора, захисника.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі Апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1