ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/493/22 Справа № 690/455/19 Категорія: ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника потерпілої захисника ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 29 липня 2022 року, яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м.Звенигородка Черкаської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, освіта середня, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до затримання по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: 20.06.2017р. Звенигородським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850грн. (який сплачений); 22.06.2018р. Білоцерківським міськрайонним судом за ч.4 ст.407 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки, судимість не знята і не погашена, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187 КК України, та

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України і призначено йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням за ч.4 ст.296 КК України, призначеного за цим вироком, менш суворого покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2018р., призначено ОСОБА_12 покарання у виді 6 (шість) років позбавлення волі.

Визнано ОСОБА_12 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України і призначено йому покарання:

- за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України довічне позбавлення волі з конфіскацією майна,

- за ч.3 ст.289 КК України 11 (одинадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна,

- за ч.4 ст.187 КК України 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.1 ст.263 КК України 6 (шість) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_12 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі, остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого в м.Звенигородка Черкаської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого до затримання по АДРЕСА_3 , раніше в порядку ст.89 КК України несудимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187 КК України, -

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187 КК України і призначено йому покарання:

- за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна,

- за ч.3 ст.289 КК України 11 (одинадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна,

- за ч.4 ст.187 КК України 14 (чотирнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_12 і ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишений попередній тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 рахується з моменту його затримання з 20 квітня 2019 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 рахується з моменту його затримання з 19 квітня 2019 року.

Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_12 перший строк його тримання під вартою по даній справі з 16.03.2018р. по 14.06.2018р. включно, що становить три місяці один день, з розрахунку день за день.

Стягнуто із ОСОБА_12 , ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз по справі в сумі 96139грн. 86коп., по 48069грн. 93коп. з кожного.

Вирішено питання щодо речових доказів відповідно до вимог ст.100 КПК України

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_12 та ОСОБА_11 визнані винуватими та засуджені за те, що 19.04.2019р. близько 04-00год. ОСОБА_12 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_11 , перебуваючи в салоні автомобіля марки «КІА RІО», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та знаходячись по вул.Індустріальне шосе в м.Ватутіне Черкаської області, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті (вбивство) водія зазначеного транспортного засобу - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з корисливих мотивів, з метою подальшого заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «КІА RІО», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_13 та іншим майном потерпілої, зокрема грошовими коштами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, здійснили два постріли з пістолета МР 371, промисловий № НОМЕР_2 , переробленим саморобним способом для стрільби патронами до пістолету конструкції Макарова, в район правого стегна та в район правої завушної ділянки голови ОСОБА_13 . Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті (вбивство) ОСОБА_13 , з корисливих мотивів, перебуваючи поза межами вищевказаного автомобіля, здійснили ще один постріл з невстановленої досудовим слідством вогнепальної зброї, калібру до 8 мм, в потиличну ділянку голови ОСОБА_14 .

Після цього, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 незаконно заволоділи автомобілем марки «КІА RІО», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та грошовими коштами в сумі 1300 гривень, а тіло потерпілої ОСОБА_13 на вказаному автомобілі перевезли на територію недіючого заводу, «філіал Дніпропетровського заводу шахтної автоматики, м.Ватутіне», що знаходиться по вул.Індустріальне шосе в м.Ватутіне Черкаської області, де залишили, прикидавши будівельним сміттям, з метою приховання слідів вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними насильницькими діями ОСОБА_12 та ОСОБА_11 спричинили ОСОБА_13 тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя, та від яких настала смерть ОСОБА_14 ..

Крім цього, 19.04.2019р. близько 04-00год. ОСОБА_12 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_11 , перебуваючи в салоні автомобіля марки «КІА RІО», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та знаходячись по вул.Індустріальне шосе в м.Ватутіне Черкаської області, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «КІА RІО», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, здійснили два постріли з пістолета МР - 371 промисловий № НОМЕР_2 , переробленим саморобним способом для стрільби патронами до пістолету конструкції Макарова, в район правого стегна та в район правої завушної ділянки голови ОСОБА_13 , а також перебуваючи поза межами авто здійснили ще один постріл з невстановленої досудовим слідством вогнепальної зброї, калібру до 8мм, в потиличну ділянку голови ОСОБА_14 .

Після чого, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 шляхом вільного доступу незаконно заволоділи транспортним засобом автомобілем марки «КІА RІО», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 233027,20 гривень (двісті тридцять три тисячі двадцять сім гривень 20 копійок), а саме ОСОБА_12 шляхом повороту ключа, який знаходився в замку запалювання запустив двигун вищевказаного автомобіля та разом з ОСОБА_11 (який знаходився на передньому пасажирському сидінні) на вказаному автомобілі поїхали за адресою: АДРЕСА_4 , де і залишили вказаний вище транспортний засіб, чим заподіяли матеріальної шкоди потерпілій на вищевказану суму.

Своїми умисними насильницькими діями ОСОБА_12 та ОСОБА_11 спричинили ОСОБА_13 тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя, та від яких настала смерть ОСОБА_14 ..

Крім цього, 19.04.2019 близько 04-00год. ОСОБА_12 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_11 , перебуваючи в салоні автомобіля марки «КІА RІО», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та знаходячись по вул.Індустріальне шосе в м.Ватутіне Черкаської області, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне заволодіння майном потерпілої ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, здійснили напад на потерпілу, а саме здійснили два постріли з пістолета МР - 371 промисловий № НОМЕР_2 , переробленим саморобним способом для стрільби патронами до пістолету конструкції Макарова, в район правого стегна та в район правої завушної ділянки голови ОСОБА_13 , а також перебуваючи поза межами авто, здійснили ще один постріл з невстановленої досудовим слідством вогнепальної зброї, калібру до 8 мм. в потиличну ділянку голови ОСОБА_14 .

Після чого, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 шляхом вільного доступу незаконно заволоділи транспортним засобом потерпілої автомобілем марки «КІА RІО», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 233027,20 гривень (двісті тридцять три тисячі двадцять сім гривень 20 копійок) та грошовими коштами потерпілої в сумі 1300 гривень, які знаходились в салоні вказаного автомобіля, чим заподіяли матеріальної шкоди потерпілій на вищевказану суму.

Своїми умисними насильницькими діями ОСОБА_12 та ОСОБА_11 спричинили ОСОБА_13 тілесні ушкодження: травму голови у вигляді двох вогнепальних поранень (сліпого та наскрізного) голови з утворенням двох дефектів м`яких покривів голови, двох дефектів кісток склепіння черепу, множинними переломами кісток основи і склепіння черепу, ушкодженням твердої і м`яких мозкових оболонок, з руйнуванням речовини головного мозку, крововиливами під м`які покриви голови, зірчастою раною обличчя, дефектом шкіри правої вушної раковини, синцями обличчя, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя, та від яких настала смерть ОСОБА_14 , а також тілесні ушкодження: дефект шкіри правого стегна, який продовжується в рану м`яких тканин, які виникли не більш як за 30-40 хвилин до настання смерті, внаслідок вогнепального кульового поранення, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, ОСОБА_12 у невстановлений досудовим розслідуванням час і дату, за невстановлених обставин, незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав пістолет, який згідно висновку експерта №1/664 від 28.05.2019р., являється вогнепальною зброєю пістолетом МР-371, промисловий № НОМЕР_2 , переробленим саморобним способом для стрільби патронами до пістолету конструкції Макарова, калібру 9х18 мм ПМ, шляхом заміни ствола, видалення запобіжного штифта кожуху затвора, укріплення глушника звуку пострілу виготовленого саморобним способом, який придатний для здійснення пострілів 9 мм патронами до пістолету конструкції Макарова (ПМ), а також 10 патронів до нього, які являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 9 мм, патронами до пістолету конструкції Макарова (ПМ), що розповсюджуються під торгівельною маркою «Tulammo» промислового виробництва АТ «Тульський патронний завод» м.Тула Росія, придатними для стрільби.

У подальшому, 20.04.2019р. за місцем проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції проведено обшук, під час якого виявлено і вилучено зазначені вище боєприпаси та зброю, які ОСОБА_12 незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання.

Крім цього, 09.03.2018 о 22-00год. ОСОБА_12 , перебуваючи біля приміщення гаражу № НОМЕР_3 на території гаражного кооперативу по вул.Миру, 9 в м.Ватутіне Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, здійснив постріл із вогнепальної зброї самозарядного пістолету, переробленого саморобним способом з сигнального пістолету моделі МР-371, який носив при собі та відстріляні снаряди з якого згідно висновку експерта №46 від 12.04.2018р. володіють достатньою вражаючою здатністю, - приклавши його (пістолет) дульним зрізом до скла автомобіля марки Ford Tranzit, д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_15 , та у якому (автомобілі) на момент пострілу перебував ОСОБА_16 . Внаслідок пострілу, здійсненого ОСОБА_12 , було пошкоджено належний ОСОБА_15 автомобіль марки Ford Tranzit, д.н.з. НОМЕР_4 , а також ОСОБА_16 отримав тілесне ушкодження у вигляді наскрізного вогнепального поранення нижньої третини правого стегна, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_12 зник з місця події.

Крім цього, ОСОБА_12 у невстановлений досудовим розслідуванням день, час, місці та спосіб, без передбаченого законом дозволу умисно придбав, а в подальшому в м.Києві, м.Ватутіне та с.Кобиляки Звенигородського району Черкаської області носив до 06-00год. 11.03.2018р. без передбаченого законом дозволу самозарядний пістолет, перероблений саморобним способом з сигнального пістолету моделі МР-371, призначеного для імітування стрільби з використанням капсулів типу «Жевело», промислового виготовлення, виробництва Росії (Іжевський механічний завод), шляхом зміни штатного ствола з чотирма нарізами правого нахилу та витками різьби для можливості стрільби пістолетними патронами калібру 9х18мм (ПМ), який являється короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю, придатною для проведення неодноразових пострілів патронами калібру 9х18мм, відстріляні снаряди з якого володіють достатньою вражаючою здатністю.

Не погоджуючись з вироком районного суду в своїх апеляційних скаргах:

-Обвинувачений ОСОБА_11 оскаржує вирок в частині призначеного покарання, просить пом`якшити призначене йому покарання на два роки.

-Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 , - адвокат ОСОБА_9 порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції і просить призначити новий судовий розгляд.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд не надав оцінку об`єктивним і беззаперечним доводам клопотання сторони захисту, а саме: клопотання захисника ОСОБА_12 щодо протоколу, начебто, впізнання потерпілим останнього по епізоду хуліганських дій, яке проведено з грубим порушенням вимог КПК України, що об`єктивно вбачаться з відеозапису цієї процесуальної дії. При перегляді судом першої інстанції вказаного відеозапису захисником звернуто увагу на порушення закону та заявлено обґрунтоване клопотання про визнання зазначеного протоколу недопустимим доказом.

Крім того, судом проігноровано вимоги ч.7 ст.364 КПК України щодо права обмінятися репліками після закінчення промов учасників судових дебатів. Після закінчення вказаних промов суд відразу, без будь якої найменшої паузи, надав обвинуваченим останнє слово.

Тим самим, зокрема, захисник ОСОБА_9 був позбавлений можливості підтримати доводи викладені в судових дебатах захисником ОСОБА_8 , у тому числі і щодо порушень вимог КПК України при проведенні 20.04.2019 року слідчих експериментів по епізоду вбивства з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 та надати свої доводи в підтримку судових дебатів вказаного адвоката та на противагу дебатів державного обвинувача.

Крім того, не встановлена природа походження третього поранення у потерпілої, що потягло за собою не об`єктивний висновок суду: «Це свідчить про те, що обвинувачені користувалися двома видами зброї, постріл в потилицю таксистки був здійснений з іншої зброї, місцезнаходження якої не було встановлено». Однак, в матеріалах провадження відсутній будь який процесуальний документ щодо вжиття відповідних слідчих /розшукових/ дій по встановленню зброї, з якої могло бути спричинено вказане поранення та щодо походження цієї зброї.

Також, не зрозуміле посилання суду в мотивувальній частині вироку як на доказ, начебто, вини обвинувачених на «дані висновку експерта №2/793 від 31.05.2019р., згідно якого надана на експертизу в паперовому згортку подрібнена речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, масою 0,10грам», оскільки обвинуваченим відповідні статті КК України щодо незаконного обігу наркотичних засобів не інкримінуються.

Крім того судом не вжито дієвих, передбачених вимогами КПК України заходів щодо виклику в судове засідання, у тому числі в якому відбувалися судові дебати потерпілого по епізоду хуліганства ОСОБА_15 , що позбавило останнього права приймати участь в самих засіданнях та саме в дебатах.

Також не викликаний та не приймав участі в судових дебатах і другий потерпілий ОСОБА_16 .

Судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, в резолютивній частині вироку вказано, - «Враховуючи, що ОСОБА_12 вчинив один злочин за ч.4 ст.296 КК України до ухвалення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області,...», при цьому по епізоду хуліганських дій інкримінується не лише ч.4 ст.296 КК України, а і ч.1 ст.263 КК України, що в даному випадку судом упущено та потягло за собою не прийняття та не зазначення в резолютивній частині вироку рішення щодо чи визнання особи виправданою, чи визнання особи винуватою за вказаним кримінальним правопорушенням за ч.1 ст.263 КК України.

Це порушення, в свою чергу, потягло за собою неправильне застосування ч.4 ст.70 КК України при поглинанні покарання, у тому числі за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2018 р. та, в подальшому, за кримінальними правопорушеннями по вбивству ОСОБА_14

- В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_12 просить вирок районного суду скасувати, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд з урахуванням обставин апеляційної скарги та апеляційного розгляду.

Сам факт скоєння вбивства 19.04.2019 року ОСОБА_13 - ОСОБА_12 визнав повністю. Вину обвинувачений визнав частково, лише з тих міркувань та в частині, що орган досудового розслідування пред`являючи обвинувачення переформатував фактичні данні про обставини події з метою надання більш об`ємного масштабу та наслідків подій, переслідуючи мету посилення відповідальності, завідомо усвідомлюючи наслідки таких змін та надання суду завідомо спаплюжених та неправдивих даних. Зазначає, що не встановлені слідством факти про зброю калібру 8 мм та висновки судово - медичної експертизи № 05-11-02/78 від 05.08.2019 р. , - про постріл нею в стегно потерпілої ОСОБА_13 за 30-40 хвилин до настання смерті та постріл у потилицю ( додатково ) поза межами авто, виглядають не тільки сумнівно, а і протирічать логічному та фактичному перебігу подій. Так, органом досудового розслідування, з урахуванням протоколу обстеження місця пригоди та місця де було знайдено труп ОСОБА_13 , який було оглянуто, зафіксовано документально слідчо - оперативною групою та експертом криміналістом, проте не зафіксовано наявність кульових поранень на стегні потерпілої.

У вироку, суд не зазначив чому він взяв до уваги висновки судово - медичної експертизи та балістичної експертизи, яка не проводилась як комплексна у поєднанні з хіміко-біологічною, з урахуванням дослідження хімічних сполук та залишків на шкірі, одежі потерпілої та в салоні авто на тотожність чи/або різновид продуктів химічного горіння пороху / порохів та порівняння з змивами з ран та одежі, волосся потерпілої, ОСОБА_12 та ОСОБА_17 за для висновків про місце їх нанесення чи/або наявність на обвинувачених продуктів горіння порох , окремо на кожному та загально.

Суд не вказує у вироку про відсутність та неспівпадіння дослідження та висновків судово - медичного експерта з протоколом і оглядом трупа експертом криміналістом, який відрізняється за характером та локалізації кульових поранень та не фіксує поранень в стегно потерпілої.

Вважає, що судово-медична експертиза від 05.08.2019 року та висновки експерта не тільки є хибними, а й є штучним створенням доказів, які покладені судом в основу вироку та на яких грунтується необхідність призначення йому покарання у виді довічного позбавлення волі.

Органом досудового розслідування та судом інкриміновані ОСОБА_18 дії за кваліфікуючими ознаками ч.4 ст.187 КК України, - як розбійний напад та пункт 6 ч.2 ст.115 КК України, як навмисне вбивство з корисливих мотивів.

Так, органом досудового слідства та судом у вироку від 29.07.2022 року не наведено доказів на попередню змову, заздалегідь розроблений план та розподіл ролей на вчинення злочину проти потерпілої , як заволодіння її майном ( автомобілем " КІА RIO" та грошима 1300 грн.).

Також зазначає, що його дії після вбивства потерпілої ОСОБА_13 щодо використання її авто "КІА RIO" було не викрадення з метою користі, а втекти з місця злочину та приховати сліди кримінального правопорушення. Тобто фактичні обставини справи та інкриміновані йому події та дії карного діяння не співпадають, а отже і юридично-правові наслідки, які вмінили йому органи досудового розслідування та суд у вироку є деаметральними та протирічать реальним обставинам та версії подій, які існували в об`єктивній дійсності.

Таким чином вважає, що обвинувачення за ст.187 ч.4 КК України та п.6.ч.2 т.115 КК України, висновки суду, які не відповідають фактичним обставинам справи - не доводять його умисел та дії направлені на кваліфікуючі ознаки навмисного вбивства з користі з метою заволодіння особистим майном потерпілої з метою збагачення.

На апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника адвоката ОСОБА_9 в своєму запереченні, адвокат ОСОБА_10 обґрунтовуючи свою позицію просить залишити вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 29 липня 2022 року без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисників ОСОБА_19 та Огороднього, обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , які підтримали вимоги викладені в апеляційних скаргах, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційних скарг, потерпілого, представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 , які також заперечили проти задоволення апеляційних скарг і просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Враховуючи ту обставину, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_11 зводиться лише до пом`якшення призначеного йому покарання, то колегія суддів відповідно до вимог ст.404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Дії ОСОБА_12 кваліфіковано вірно за ч.4 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї; за ч.1 ст.263 КК України як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу; за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб; за ч.3 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого; за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_11 кваліфіковані вірно за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб; за ч.3 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого; ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Як свідчать матеріали кримінального провадження і дані журналу судового засідання, органом досудового розслідування й судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому доводи обвинуваченого ОСОБА_18 та його захисника про те, що органом досудового розслідування та судом першої інстанції не наведено доказів щодо попередньої змови, корисливих мотивів, заздалегідь розроблений план та розподіл ролей на вчинення вбивства потерпілої та заволодіння її майном є безпідставними, які не заслуговують на увагу.

Немає підстав вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Ці заперечення обвинувачення були детально розглянуті судом першої інстанції та спростовані наведеними у його вироку доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_16 , допитаного у судовому засіданні, який пояснив, що у березні 2018 року він під`їхав до свого гаража в м.Ватутіне Черкаської області, вигружав каністри. З ним був його товариш ОСОБА_15 . До них підійшли двоє осіб і попросили закурити. Зав`язався словесний конфлікт. Потім один із чоловіків (це був ОСОБА_12 ) направив на нього пістолет. Інший чоловік був не ОСОБА_11 . Потім він почав телефонувати до поліції, однак ОСОБА_12 вистрілив йому в праву ногу з пістолета. ОСОБА_21 забіг у гараж і тримав браму, щоб ті двоє не забігли. Через кілька хвилин вони вийшли із гаража і нападників вже не було. Ніяких вимог нападники не висували. У поліції з ним проводили впізнання і він впізнав одного нападника, це був ОСОБА_12 ;

- даними протоколу ОМП від 10.03.2018р. з фототаблицею, згідно якого оглянуто територію біля гаража в АДРЕСА_5 , виявлено гільзу патрона (а.с.9-18 Т.6);

- даними протоколу ОМП від 10.03.2018р. з фототаблицею, згідно якого оглянуто автомобіль ФОРД-Транзіт, виявлено пошкодження скла в боковій дверці автомобіля, виявлено пошкодження лівої частини автомобіля у вигляді наскрізного отвору, схожим на кульове (а.с.20-28 Т.6);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 10.03.2018р. з фототаблицею із потерпілим ОСОБА_15 , який розповів та показав, як саме відбувались події 09.03.2018р., як відбувся конфлікт з двома незнайомими чоловіками, один з яких завдав йому вогнепального поранення з невстановленої зброї через бокове скло мікроавтобуса (а.с.50-58 Т.6);

- даними довідки Ватутінської міської лікарні від 09.03.2018р. №470, згідно якої 09.03.2018р. о 22-40год. до лікарні в хірургічне відділення доставлений ОСОБА_16 з діагнозом: кульове поранення нижньої третини правого стегна (а.с.174 Т.6);

- даними протоколу обшуку від 16.03.2018р. з фототаблицею та відеозаписом, згідно якого, зокрема, у будинку в АДРЕСА_6 було виявлено та вилучено пістолет МР-371 з маркуванням «пістолет сигнальний № НОМЕР_5 », куртку чоловічу зимову (а.с.7-11 Т.7);

- даними протоколу огляду від 20.03.2018р., згідно якого оглянуто пакет, в якому знаходились пістолет, магазин до пістолета, змиви (а.с.75-80 Т.7);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21.03.2018р., згідно якого потерпілий ОСОБА_16 впізнав особу ОСОБА_12 за рисами обличчя, який 09.03.2018р. в м.Ватутіне на території гаражного кооперативу вчинив відносно нього хуліганські дії із застосуванням вогнепальної зброї (а.с.81-85 Т.7);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_12 від 21.03.2018р. з фототаблицею та відеозаписом, згідно якого ОСОБА_12 в присутності понятих добровільно показав на місці події, як 09.03.2018р. відбувся конфлікт між ним та незнайомими чоловіками, як він вчинив хуліганські дії, як він дістав пістолет та здійснив один постріл, а потім другий постріл (а.с.92-103, Т.7);

- даними протоколу огляду предмету від 23.03.2018р. з фототаблицею, згідно якого оглянуто мобільний телефон Леново з наявною в ньому інформацією (а.с.105-111, Т.7);

- даними висновку експерта від 12.04.2018р. №46 з фототаблицею, згідно якого предмет, схожий на пістолет з магазином, що був вилучений під час обшуку будинку в АДРЕСА_6 , є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом з сигнального пістолету моделі МР-371, шляхом заміни штатного ствола на ствол з чотирма нарізами для можливості стрільби пістолетними патронами калібру 9х18мм (ПМ). Пістолет придатний для проведення неодноразових пострілів пістолетними патронами 9х18мм (а.с.122-127 Т.7);

- даними висновку експерта №05-9-01/115 від 04.05.2018р., згідно якого у ОСОБА_16 мали місце тілесне ушкодження у виді наскрізного вогнепального поранення нижньої третини правого стегна, яке виникло від пострілу з вогнепальної зброї та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Дане ушкодження могло виникнути при пострілі з пістолета, що описаний у висновку експерта №46 від 12.04.2018р. (а.с.150-151 Т.7);

- даними висновку експерта від 07.06.2018р. №1/1241, згідно якого надана на експертизу гільза, яка вилучена під час ОМП від 10.03.2018р. в м.Ватутіне на території гаражного кооперативу являється частиною боєприпасу до нарізної вогнепальної зброї гільзою патрону калібру 9х18мм (ПМ), промислового виробництва. Дана гільза та дві гільзи, що відстріляні з досліджуваного пістолету (сейф-пакет №3938792) були відстріляні з одного екземпляру зброї (а.с.177-183 Т.7);

- показаннями ОСОБА_22 , допитаного у судовому засіданні як свідка, який пояснив, що він є братом обвинуваченого ОСОБА_11 , а останній є другом ОСОБА_12 . З ОСОБА_18 він інколи зустрічався і телефонував. Коли точно це було він не пам`ятає, він зустрівся із ОСОБА_18 і своїм братом у м.Ватутіне, ОСОБА_18 йому розказав, що він вбив жінку в той день. ОСОБА_18 сказав, що він був з ОСОБА_20 , вбив із пістолета і показав пістолет, нібито ПМ. Вони вбили жінку з метою заволодіти автомобілем ОСОБА_23 , що ОСОБА_18 здійснив один постріл в голову, а тіло вони заховали, де саме він не повідомив. ОСОБА_18 запропонував поїхати на озеро і на наступний день, він разом із ОСОБА_18 і ОСОБА_20 поїхали на якесь озеро і відмивали автомобіль Кіа від крові, в т.ч. мили всередині торпеду. Сліди крові були також на задніх дверях автомобіля. Тряпки зі слідами крові вони спалили на місці, а саме ОСОБА_18 спалив. ОСОБА_18 сказав йому викинути мобільний телефон вбитої і він викинув по дорозі. Автомобіль ОСОБА_24 пригнав до АДРЕСА_4 ;

- показаннями свідка ОСОБА_25 , яка пояснила, що вона є знайомою ОСОБА_12 . Вона була на квартирі, там де проживав ОСОБА_18 в АДРЕСА_4 . Там проживала її знайома ОСОБА_26 . Коли це точно було вона не пам`ятає, на квартиру прийшов ОСОБА_12 , він був знервований, але нічого не пояснював. До того дня вона якось бачила у ОСОБА_18 кобуру під курткою і маленьку зброю. В той день ОСОБА_18 був в стані алкогольного сп`яніння;

- показаннями свідка ОСОБА_27 , допитаної у судовому засіданні, яка пояснила, що вона кума ОСОБА_18 . 08.03.2018 вона приїхала до кумів в м.Ватутіно, щоб забрати свого чоловіка ОСОБА_28 . Вона прийшла до знайомої ОСОБА_29 на квартиру, там де був ОСОБА_12 09.03.2018 ОСОБА_18 кудись пішов разом із ОСОБА_30 , а через одну годину прийшов, був знервований, брудний, мокрий, на руці ОСОБА_12 була кров, в нього була зброя пістолет, яку вона забрала і сховала в шафі. ОСОБА_18 сказав, що ходив з ОСОБА_31 , в них зав`язався конфлікт з двома чоловіками, що ОСОБА_18 витягнув пістолет і вистрілив. ОСОБА_18 і ОСОБА_31 були в стані алкогольного сп`яніння. Потім вночі приїзджала поліція. В ході обшуку поліцією на квартирі був виявлений та вилучений пістолет;

- показаннями свідка ОСОБА_32 , допитаної у судовому засіданні, яка пояснила, що в с.Кобиляки Звенигородського району вона продала будинок (там де було виявлено зброю). У неї ніякої зброї не було. Будинок зареєстрований на ОСОБА_33 , але фактично перебував у користуванні сім`ї ОСОБА_31 ;

- показаннями свідка ОСОБА_34 , допитаної у судовому засіданні, яка пояснила, що вона була понятою під час обшуку будинку в с.Кобиляки, що належить ОСОБА_28 . Крім неї була ще одна понята. Працівники поліції знайшли пістолет в одній із кімнат будинку в кастрюлі із зерном. Власник будинку ОСОБА_31 пояснив, що це не його пістолет, а належить його куму. Пістолет вилучили працівники поліції;

- даними протоколу обшуку від 19.04.2019р. з фототаблицею до нього, згідно якого працівниками поліції у квартирі АДРЕСА_7 було виявлено та вилучено: ключ з брелком до автомобіля; паспорт на ім`я ОСОБА_22 без фотокартки, паспорт на ім`я ОСОБА_12 без фотокартки, пістолет з глушником, магазин до пістолета, 8 набоїв, посвідчення водія (а.с.165-179 Т.2);

- відеозаписом до протоколу обшуку від 19.04.2019р., проглянутому в судовому засіданні;

- даними протоколу обшуку від 20.04.2019р. з фототаблицею до нього, згідно якого працівниками поліції було виявлено та вилучено з автомобіля Кіа Ріо, д.н.з. НОМЕР_1 : мікронакладення із частин салона автомобіля, змиви з речовиною бурого кольору (а.с.184-196 Т.2);

- відеозаписом до протоколу обшуку від 20.04.2019р., проглянутому в судовому засіданні;

- даними протоколу обшуку (додатковий) від 20.04.2019р., згідно якого у квартирі АДРЕСА_7 працівниками поліції було виявлено та вилучено чотири мобільних телефони (а.с.201-202 Т.2);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.04.2019р. з підозрюваним ОСОБА_12 , із відеозаписом до нього (а.с.59-63 Т.4), згідно якого ОСОБА_12 в присутності свого захисника добровільно розказав та показав на місці, як він вбив таксистку, щоб забрати у неї автомобіль, як здійснював постріли, як з ОСОБА_20 ховали тіло вбитої;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 20.04.2019 з підозрюваним ОСОБА_11 , із відеозаписом до нього (а.с.64-67 Т.4). Відеозапис проглянутий у судовому засіданні, згідно якого ОСОБА_11 в присутності свого захисника добровільно розказав та показав на місці, як відбувались події, коли автомобіль зупинився, ОСОБА_18 вбив таксистку. ОСОБА_18 поклав пістолет між сидіннями. ОСОБА_18 вбив, щоб забрати у таксистки автомобіль і гроші. Показав, як вони ховали тіло. Показав, як він, його брат та ОСОБА_18 у кар`єрі мили автомобіль від крові. ОСОБА_18 розпалив багаття і почав палити різні речі, змиви з кров`ю з автомобіля. Було два мобільних телефони, ОСОБА_18 їх витягнув, увімкнув і потім ОСОБА_18 викинув їх у воду в кар`єрі. Сказав, що ОСОБА_18 не давав йому грошей. Сказав, що перед цією подією він в Києві на автомийці бачив пістолет у ОСОБА_18 і знав про нього;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 21.04.2019 з свідком ОСОБА_22 , із відеозаписом до нього (а.с.68-69 Т.4). Відеозапис проглянутий у судовому засіданні, згідно якого ОСОБА_11 розповів, що 19.04.2019 він зустрівся із ОСОБА_18 і своїм братом у м.Ватутіне, ОСОБА_18 йому розказав, що він вбив жінку в той день. ОСОБА_18 сказав, що він був з ОСОБА_20 , вбив із пістолета і показав пістолет. Сказали, що вони вбили жінку з метою заволодіти автомобілем ОСОБА_23 , що ОСОБА_18 здійснив один постріл в голову, а тіло вони заховали, де саме він не повідомив. Потім він разом із ОСОБА_18 і ОСОБА_20 поїхали на якесь озеро в кар`єр і відмивали автомобіль Кіа від крові, в т.ч. мили всередині торпеду. Сліди крові були також на задніх дверях автомобіля. Тряпки зі слідами крові вони спалили на місці, а саме ОСОБА_18 спалив;

- даними протоколу огляду місця події від 20.04.2019р.з фототаблицею та відеозаписом до нього, згідно якого була оглянута територія гранітного кар`єру неподалік м.Ватутіно, виявлено та вилучено залишки окулярів, футляру, частина тканини світло-коричневого кольору, пластикову пляшку (а.с.70-74 Т.4);

- даними протоколу огляду місця події від 20.04.2019р. з фототаблицею та відеозаписом до нього, згідно якого на прилеглій території будівлі «Ватутінське виробництво Дніпропетровського заводу шахтної автоматики» було виявлено захований і прикиданий будівельним сміттям труп вбитої ОСОБА_13 із слідами насильницької смерті, зокрема вогнепальними пораненнями (а.с.75-84 Т.4);

- даними протоколу огляду місця події від 22.04.2019р. з відеозаписом до нього, згідно якого в озері в гранітному кар`єрі поблизу сіл Вільхівець та Стебне Звенигородського району було виявлено та вилучено за допомогою водолаза два мобільних телефони та один чохол до телефону (а.с.85-86 Т.4);

- даними протоколу огляду трупа ОСОБА_13 від 21.04.2019р. (а.с.87-88 Т.4);

- даними протоколу огляду місця події від 22.04.2019р. з фототаблицею до нього, згідно якого був оглянутий автомобіль Кіа Ріо, д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено пошкодження на капоті, виявлені сліди папілярних візерунків, виявлено гільзу в салоні автомобіля, виявлено речовину бурого кольору в салоні автомобіля (а.с.89-98 Т.4);

- даними протоколу пред`явлення трупа для впізнання від 20.04.2019р. (а.с.99 Т.4);

- даними висновку експерта №05-11-02/78 від 05.08.2019р., згідно якого та трупі ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження: травма голови у вигляді двох вогнепальних поранень (сліпого та наскрізного) з утворенням двох дефектів м`яких покривів голови, двох дефектів кісток склепіння черепу, множинними переломами кісток основи і склепіння черепу, ушкодженням твердої і м`яких мозкових оболонок, з руйнуванням речовини головного мозку, крововиливами під м`які покриви голови, зірчастою раною обличчя, дефектом шкіри правої вушної раковини, синцями обличчя, що виникли внаслідок двох вогнепальних кульових поранень, в дуже короткий проміжок часу до настання смерті, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя, та від яких настала смерть ОСОБА_14 . Виявлено також тілесні ушкодження: дефект шкіри правого стегна, який продовжується в рану м`яких тканин, які виникли не більш як за 30-40 хвилин до настання смерті, внаслідок вогнепального кульового поранення, та які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Всього на трупі було виявлено три вогнепальних кульових поранення (три вхідних вогнепальних отвори та три ранових канали), внаслідок пострілів із близької дистанції (а.с.105-108 Т.4);

- даними висновку молекулярно-генетичної експертизи №19/10/1-358/СЕ/19 від 30.07.2019р. з фототаблицею (а.с.110-132, Т.4);

- даними висновку судової дактилоскопічної експертизи №1/840 від 08.07.2019р. (а.с.133-140 Т.4);

- даними висновку експерта №1/680 від 31.05.2019р. з фототаблицею, згідно якого у наданому на експертизу паспорті на ім`я ОСОБА_22 вносились зміни шляхом заміни з наступним видаленням фотокартки на 1-й сторінці паспорта; фидалення фотокартки на 3-й сторінці, видалення верхньої правої частини 2-го аркуша (а.с.146-152 Т.4);

- даними висновку експерта №05-5-06/73 від 12.06.2019р. щодо походження крові, зразки якої взяті з автомобіля ОСОБА_13 (а.с.153-156 Т.4);

- даними висновку експерта №05-5-06/74 від 12.06.2019р. щодо походження крові, зразки якої взяті під час ОМП з ложе трупа, металевої рейки, поверхні землі (а.с.157-159 Т.4);

- даними висновку експерта №1/664 від 28.05.2019р. з фототаблицею, згідно якого наданий на експертизу пістолет є нарізною вогнепальною зброєю пістолетом МР-371, переробленим саморобним способом для стрільби патронами до пістолету конструкції Макарова, калібру НОМЕР_6 , шляхом зміни ствола, видалення запобіжного штифта, укріплення глушника, виготовленого саморобним способом. Даний пістолет придатний для здійснення пострілів 9мм патронами. Надані на експертизу патрони є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї: 9-мм патронами до пістолету Макарова та придатні для стрільби. Також описано гільзу та дві кулі, вказано, що вони відстріляні з указаного пістолета (а.с.161-172 Т.4);

- даними протоколу огляду предметів від 22.05.2019р. з відеозаписом до нього, згідно якого слідчим був оглянутий спецпакет, в якому знаходився пістолет з глушником (а.с.178-179, Т.4);

- даними висновку експерта від 27.06.2019р. №4/345, згідно якого ринкова вартість автомобіля марки КІА РІО, д.н.з. НОМЕР_1 , 2013року випуску станом на 19.04.2019р. могла складати 233027грн. 20коп. (а.с.183-186 Т.4);

- даними висновку експерта від 24.07.2019р. №19/10/1-359/СЕ/19 з фототаблицею, згідно якого, зокрема, у змивах із затвора пістолета виявлені генетичні ознаки клітин більше ніж двох осіб, один з яких за домінуючим ДНК-профілем збігається з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_13 (а.с.192-213 Т.4);

- даними висновку експерта №19/10/1-356/СЕ/19 від 16.07.2019р. щодо походження крові, зразки якої взяті з ряду предметів під час огляду місця події (а.с.214-271 Т.4);

- даними протоколу огляду предметів від 12.07.2019р. з фототаблицею, згідно якого оглянуто пакет, в якому знаходяться предмети з місця обшуку з АДРЕСА_2 , а саме чотири мобільні телефони з сім картами (а.с.6-13 Т.5);

- даними протоколу огляду предметів від 23.07.2019р. з фототаблицею, згідно якого оглянуто два пакети, в яких знаходяться предмети, вилучені під час ОМП гранітного кар`єру, зокрема мобільні телефони (а.с.14-18 Т.5);

- даними висновку експерта №05-11-02/78/31 від 18.09.2019р., яким на підставі слідчого експерименту з ОСОБА_12 та слідчого експерименту із ОСОБА_11 описано походження та механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_13 , де зокрема вказано, що внаслідок вогнепального кульового поранення кулею діаметром 9мм могли утворитися вогнепальні ушкодження правого стегна та голови з локалізацією вхідного отвору в правій завушній ділянці. Вогнепальне ушкодження голови з локалізацією вхідного отвору на потиличній ділянці не могло утворитися від кульового поранення кулею діаметром 9мм (а.с.25-28 Т.5);

- даними відеозаписів слідчих дій, що проглянуті судом у судовому засіданні, а саме: обшуку домоволодіння в АДРЕСА_6 ; пред`явлення ОСОБА_12 для впізнання; слідчий експеримент від 21.03.2018р. із ОСОБА_12 в м.Ватутіне на території гаражного кооперативу; огляд трупа таксистки та ОМП біля гранітного кар`єра від 20.04.2019р.; слідчий екперимент із ОСОБА_12 від 20.04.2019р.; слідчий експеримент із ОСОБА_11 від 20.04.2019р.; огляд місця події гранітного кар`єра від 22.04.2019р.; огляд предметів (пістолета, обойми, патронів); обшук від 19.04.2019р.; обшук від 20.04.2019р.; слідчий експеримент із свідком ОСОБА_22 ..

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.94 КПК України, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, тому прийшов до обгрунтованого висновку, що докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_18 та ОСОБА_20 у вчиненні інкримінованих діяннях.

Невизнання винуватості ОСОБА_18 у вчиненні умисного вбивства з корисливих мотивів (п.6 ч.2 ст.115 ККУкраїни) та за ч.4 ст.187 КК України в розбійному нападі з метою заволодіння майном потерпілої, колегія суддів розцінює, як спосіб захисту та намагання зменшити відповідальність за скоєне.

Колегія суддів вважає, що перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено достатньо належних, допустимих доказів, які у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують наявність у ОСОБА_18 та ОСОБА_20 умислу на вбивство, а також вкзують на спосіб, мотив і мету. Немає сумнівів, що дії ОСОБА_18 та ОСОБА_20 перебувають в причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті потерпілої ОСОБА_13 .

Місцевим судом проведений повний та об`єктивний аналіз доказів, які мають значення для встановлення істини по справі і є достатніми для прийняття рішення щодо наявності у ОСОБА_18 та ОСОБА_20 умислу з корисливих мотивів та за попередньою змовою нападу і вбивства з метою заволодіння автомобілем і майном потерпілої.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від від 7 лютого 2003 року N 2

«Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», в п. 10. зазначено, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК, як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також коли виник корисливий мотив - до початку чи під час вчинення цього злочину.

Вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п. 12 ч. 2 ст. 115 КК) умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання.

За цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу.

З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють вбивство за попередньою змовою, до таких дій належать: застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співучасником; усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це надання особі, яка згідно з домовленістю заподіює смерть потерпілому, конкретної допомоги під час вчинення вбивства (у вигляді порад, передачі зброї тощо); ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу тощо.

Під час розгляду кримінального провадження колегія суддів встановила, що обвинувачені діяли узгоджено, як до вчинення кримінальних правопорушень, під час вчинення кримінальних правопорушень, так і після їх вчинення. Обвинувачені ОСОБА_18 та ОСОБА_20 разом вивезли та сховали труп потерпілої, приїхали на кар`єр до озера в м.Ватутіно де вимивали автомобіль потерпілої від крові, спалили деякі речі, заволоділи грошовими коштами потерпілої, знищивши сліди злочину, викинули в озеро телефони потерпілої, повернулись на викраденому автомобілі в м.Ватутіно.

Зі змісту апеляційної скарги захисника та обвинуваченого ОСОБА_18 вбачається, що останній визнає сам факт скоєння ним вбивства потерпілої ОСОБА_13 із пістолета марки МП-371, однак визнає вину частково, оскільки зазначені органами досудового розслідування фактичні дані не відповідають обставинам події, а зроблено це з метою посилення відповідальності, при цьому районний суд упереджено підійшов до встановлення усіх обставин справи, які суттєво вплинули на висновки та об`єктивність рішення суду.

Також обвинувачений ОСОБА_18 звертає увагу на не встановлені слідством факти про зброю калібру 8 мм та є сумнівними висновки судово-медичної експертизи № 05-11-02/78 від 05.08.2019.

Хронологію пострілів, їх локалізацію, напрямок, фактичні місця їх здійснення та зброю 8 мм калібра, орган досудового розслідування не встановив, як і районний суд не з`ясував такі обставини та фактичні події.

Зазначені доводи обвинуваченого ОСОБА_18 є безпідставними, які спростовуються обставинами, які були встановлені під час судового розгляду.

Згідно даних висновку експерта № 05-11-02/78 від 05.08.2019, потерпіла ОСОБА_13 отримала три вхідних вогнепальних отворів та три ранових канали:

-вхідний отвір розташований на зовнішній поверхні правого стегна в верхній третині, продовжується в рановий канал, що орієнтовний знизу вгору, ззовні досередини, спереду назад;

-вхідний отвір розташований на потиличній ділянці справа, продовжується в рановий канал, що орієнтований ззаду наперед, дещо згори винз, та дещо справа наліво;

-вхідний отвір розташований в правій завушній ділянці, продовжується в рановий канал, що орієнтований ззаду наперед, справа наліво, дещо згори вниз. Всі вище вказані ушкодження виникли внаслідок пострілів із близької дистанції. Виявлені на трупі ушкодження виникли від дії трьох вогнепальних кульових поранень. Травма голови у вигляді двох вогнепальних поранень (сліпого та наскрізного) голови.

Крім того сліпі поранення були зроблені зі зброї, яку вилучили під час обшуку в помешканні де проживав обвинувачений ОСОБА_12 . Також місцевим судом було встановлено, що наскрізне поранення голови, кулею до 8 мм, було зроблено поза межами автомобіля.

Згідно висновку молекулярно-генетичної експертизи за № 19/10/1-359/СЕ/19 від 24.07.2019 була встановлена наявність на затворі зазначеної зброї пістолета, клітин з генетичними ознаками загиблої ОСОБА_13 .

При проведенні та призначенні вищезазначених експертиз додержані всі вимоги закону, дотримані права учасників процесу, висновки експертів достатньо мотивовані, тому колегія суддів не може ставити під сумнів достовірність та обєктивність висновків вказаних експертиз, які свідчать про вид тілесних ушкоджень, їх локалізацію, механізм виникнення, ступінь тяжкості та встановлення клітин з генетичними ознаками загиблої ОСОБА_13 .

Колегія суддів погоджується із висновокм місцевого суду щодо поведінки обвинувачених, які перекручували деякі фактичні обставини справи, що відбулись на місці події, розбіжності в показаннях та невідповідність деяких їх показань висновкам експертиз. В питанні кількості пострілів в потерпілу ОСОБА_13 , обвинувачені вказали, що на місці події у ОСОБА_12 був один пістолет і було зроблено ОСОБА_18 два постріли з наявного пістолета, що не відповідає висновкам проведених по справі експертиз, а саме згідно вищенаведеного висновку експерта встановлено, що на тілі трупа виявлено три вхідних кульових отвори, тобто було три постріли, причому один з них був здійснений зі зброї калібру до 8мм, тобто не з тієї зброї, що була надана на експертизу. Це свідчить про те, що обвинувачені користувались двома видами зброї, постріл в потилицю таксистки був здійснений з іншої зброї, місцезнаходження якої не було встановлено. Про дану невідповідність показань обвинувачені не змогли обгрунтовано та переконливо надати відповідь. Обвинувачені також не змогли пояснити той факт, як на затворі пістолета опинились генетичні ознаки клітин ОСОБА_13 , що встановлено висновком експертизи.

Обвинувачений ОСОБА_18 в апеляційній скарзі зазначає про порушення таємниці нарадчої кімнати, у зв`язку із чим в Черкаський районний суд Черкаської області був направлений запит про надання інформації, а саме: часу, дати слухання справ (адміністративних) по тим провадженням, які на думку обвинуваченого були ухвалені суддями під час перебування в нарадчій кімнаті для постановлення вироку по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 366 КПК України після останнього слова обвинуваченого суд негайно виходить до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, про що головуючий оголошує присутнім у залі судового засідання. За ст. 367 КПК України під час ухвалення вироку ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який здійснює судовий розгляд.

Згідно даних журналу судового засідання від 28.07.2022 року колегія суддів Черкаського районного суду Черкаської області 28.07.2022 року о 16 годині 54 хвилини видалилася до нарадчої кімнати для прийняття рішення у даному кримінальному провадженні (т.9 а.к.п. 71-73). 29 липня 2022 року був проголошений вирок щодо обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_20 (початок звукозапису 10:12:44; кінець звукозапису 11:05:43) (т.9 а.к.п.74).

Згідно інформації Черкаського районного суду Черкаської області та копій журналів судових засідань вбачається, що рішення по іншим справам приймалися суддями поза межами перебування в нарадчій кімнаті для постановлення вироку щодо ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , тобто в той же день, але за часом до видалення в нарадчу кімнату по даній справі, а тому доводи про порушення судом першої інстанції вимог статей 366, 367 КПК України, є безпідставними.

Колегія суддів вважає надуманими доводи адвоката ОСОБА_9 викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що місцевий суд проігнорував вимоги ч.7 ст.364 КПК України щодо права обмінятися репліками після закінчення промов учасників судових дебатів і після закінчення вказаних промов суд відразу, без будь якої найменшої паузи, надав обвинуваченим останнє слово, що позбавило його підтримати доводи викладені в судових дебатах захисником ОСОБА_8 . Згідно журналу судового засідання та звукозапису, після завершення судових дебатів, з боку сторони захисту бажання скористатися правом репліки не надходило, при цьому часу на таке право було достатньо.

В мотивувальній частині вироку, як на доказ винуватості обвинувачених зазначено: «даними висновку експерта №2/793 від 31.05.2019, згідно якого надана на експертизу в паперовому згортку подрібнена речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, масою 0,10 грам» (т.9 а.к.п84).

Дійсно, обвинуваченим ОСОБА_18 та ОСОБА_20 відповідні статті щодо обігу наркотичних засобів не інкримінуються. Колегія суддів вважає дану обставину опискою, яка допущена внаслідок копіювання при використанні комп`ютерною технікою, яка може бути виправлена в порядку ст.379 КПК України та на думку колегії суддів ніяким чином не впливає на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Не заслуговують на увагу доводи захисника ОСОБА_9 про відсутність в матеріалах кримінального провадження процесуальних документів, які б підтверджували вжиття заходів по розшуку зброї з якої було здійснено наскрізне пораненн, кулею до 8 мм голови загиблої ОСОБА_13 .

В реєстрі маетрматеріалів досудового розслідування за № 125 зазначається ухвала від 22.08.2019 слідчого судді Придінпровського районного суду м.Черкаси про проведення обшуку, яка була виконана 06.09.2019 № 73. Саме ці заходи були направлені органами досудового розслідування на відшукування зазначеного знаряддя вбивства.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції не кваліфікував окремо та не призначив покарання по першому епізоду хуліганських дій із застосуванням вогнепальної зброї за ч.1 ст.263 КК України, є необґрунтованими.

З мотивувальної частини вироку суду першої інстанції (т.9 а.к.п.88) вбачається, що суд першої інстанції кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_18 за ч.1 ст.263 КК України по двох епізодах злочинної діяльності, а саме: по першому, застосування вогнепальної зброї при хуліганських діях стосовно ОСОБА_16 та по другому, вчинення вбивства потерпілої ОСОБА_14 .

При цьому колегія суддів враховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно якого передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в резолютивній частині вироку правильно призначив покарання ОСОБА_18 по двом епізодам злочинної діяльності за ч.1 ст.263 КК України.

Інші доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_18 та його захисника ОСОБА_9 не є тими обставинами, які можуть вплинути на законність та обґрунтованість обвинувального вироку.

Місцевий суд використав всі можливі способи та заходи для встановлення істини по справі, допитавши обвинувачених, свідків, потерпілих, дослідивши висновки експертів, інших письмових доказів, які узгоджуються між собою та поза розумним сумнівом доводять, що органами досудового розслідування зібрано достатньо належних, допустимих, достовірних доказів, які у своїй сукупності доводять пред`явлене обвинувачення ОСОБА_18 та ОСОБА_20 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_18 , судом першої дотримано вимог Кримінального закону та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є тяжкими та особливо тяжкими, особу обвинуваченого, який на спеціальних обліках не перебуває, не працюючий, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем колишньої служби у військовій частині НОМЕР_7 характеризується негативно, позицію потерпілої, яка просила максимального покарання, враховуючи наявність обставин, що обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, відсутність обставин, що пом`якшує покарання, тому в межах санкції п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України із застосуванням вимог ч.4 ст.70, ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворих покарань обгрунтовано визначено до відбутя найсуворіше покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Колегія суддів враховує кількість епізодів злочинної діяльності, які ОСОБА_18 вчинив маючи незняту, непогашену судимість, в період іспитового строку (окрім кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України) та наслідки, які настали, а саме смерть людини, які є непоправними, часткове визнання вини, що свідчить про відношення ОСОБА_18 до скоєних кримінальних правопорушень, ухилення його від явки в суд першої інстанції та перебування його в розшуку, що вказує на небажання останнього стати на шлях виправлення та робити позитивні висновки щодо своєї поведінки. Тому призначене покарання ОСОБА_18 саме в такому розмірі довічне позбавлення волі, на думку колегії суддів, за своїм розміром та видом є необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи обвинуваченого ОСОБА_20 про пом`якшення йому покарання, оскільки районним судом при визначенні розміру та виду покарання враховані дані про особу обвинуваченого, взято до уваги тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які є особливо тяжкими, думку потерпілої, яка наполягала на суворій мірі покарання, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, не працює, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, часткове визнання винуватості, що свідчить про його відношення до скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання не встановлено, кількість епізодів злочинної діяльності, непоправні наслідки, а саме смерть людини, а тому призначення покарання із застосуванням ст.70 КК України саме в такому розмірі 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, є справедливими та відповідає тяжкості кримінальних правопорушень.

У відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Переконливих аргументів, які б свідчили про порушення судом приписів статей 50, 65 КК України, або доводили явну несправедливість призначеного ОСОБА_20 покарання у виді ізоляції від суспільства строком на 15 років з конфіскацією майна через його суворість, в апеляційній скарзі не міститься.

Місцевий суд щодо призначення основного покарання ОСОБА_18 у виді довічного позбавлення волі, а ОСОБА_20 у виді позбавлення волі на певний строк (15 років) врахував ряд обставин: роль дій кожного з обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів, наявність у ОСОБА_18 двох обтяжуючих обставин, наявність у ОСОБА_18 непогашених судимостей та вчинення злочинів в період іспитового строку, тому призначення основного покарання обвинуваченим саме в такому розмірі перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особами винних.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного, наведені в апеляційних скаргах доводи не дають підстав для висновку щодо необгрунтованості судового рішення. В зв`язку з чим апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_12 з доповненнями слід залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_12 з доповненнями - залишити без задоволення.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 29 липня 2022 року стосовно ОСОБА_12 та ОСОБА_11 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді -