ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/4582/21 Номер провадження 11-кп/814/2559/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю:

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000096 апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2022 року,

встановила:

Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Донецьк, громадянці України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

обвинуваченій за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 15 ч.2 ст.201, ч.4 ст. 321, ч.2 ст. 307 КК України

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 31.12.2022 включно без визначення застави.

З матеріалів провадження вбачається, що:

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч, 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305 КК України, а саме у закінченому замаху на контрабанду наркотичного засобу метадон, тобто його переміщення через митний кордон з приховуванням від митного контролю, в особливо великих розмірах, у складі організованої групи, у тому числі повторно, ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту наркотичного засобу - метадону, в особливо великих розмірах, у складі організованої групи, у тому числі повторно, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України, а саме у закінченому замаху на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю сильнодіючого лікарського засобу - димедролу, у складі організованої групи, у тому числі повторно, ч. 4 ст. 321 КК України, тобто у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту сильнодіючого лікарського засобу - димедролу, у складі організованої групи, у тому числі повторно, ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту наркотичного засобу - метадону, у великих розмірах, повторно.

Як співорганізатор та активний учасник організованої групи ОСОБА_8 відповідно до узгодженого плану і розподілених між усіма учасниками організованої групи функціями злочинної діяльності, знаючи про злочинну діяльність інших учасників організованої групи, виконувала наступне:

- разом із ОСОБА_9 здійснювала співкерівництво організованою групою, розподіляючи і погоджуючи зі співучасниками функції, ролі га обов`язки кожного з учасників організованої групи, направляючи їх діяльність на досягнення єдиного злочинного результату;

- здійснювала придбання, змішування, фасування у окремі згортки наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів;

- підшукувала осіб із числа мешканців тимчасово окупованої території Донецької області для отримання наркотичних та сильнодіючих лікарських засобів; домовлялася із вказаними особами про кількість і вартість збуту однієї дози наркотичних та сильнодіючих лікарських засобів;

- з метою конспірації діяльності організованої групи, використовувала прізвисько « ОСОБА_10 » під час телефонних розмов із особами, шо отримували наркотичні та сильнодіючі лікарські засоби на тимчасово окупованій території Донецької області, а також використовувала при спілкуванні умовні назви, шо позначали наркотичні засоби та сильнодіючі лікарські засоби;

- вирішувала питання про розмір винагороди учасників організованої групи, розподіляючи між ними грошові кошти, частина яких також використовувалася для забезпечення подальшого придбання з метою збуту наркотичних засобів організованою групою;

- отримувала свою частку грошової винагороди від діяльності організованої групи, що було основним джерелом її доходів;

- підтримувала постійний зв`язок із іншими учасниками організованої групи - ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , а також з Ільїним 1C).І , (матеріали відносно якої о скеровані до суду). ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які не були членами організованої групи на не знали про її існування;

- контролювала стан переміщення побутових предметів, у порожнинах яких були приховані наркотичні та сильнодіючі лікарські засоби, через митний кордон України, шляхом,

- особистого здійснення телефонних дзвінків водіям транспортних засобів, які здійснювали перевезення вказаних предметів через митний кордон України;

- надавала вказівки особам, які отримували наркотичні і сильнодіючі лікарські засоби на території Донецької області, стосовно часу та місця отримання вказаних засобів після їх контрабандного переміщення через митний кордон України, перевезення територією Російської Федерації та прибуття до тимчасово окупованої території Донецької області, кількості згортків з наркотичними та сильнодіючими лікарськими засобами та місць, де їх необхідно збути на території Донецької області.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалення рішення наявністю на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, зокрема особливо тяжкому злочині, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що продовжують існувати на момент розгляду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Свою апеляційну скаргу мотивує відсутні ризиків, так як наявність ризиків не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого покарання.

Не враховано наявність родини, онуків та міцних соціальних зв`язків, відсутність судимостей, те, що вона має незадовільний стан здоров`я та потребує лікування.

Вважає, що суд безпідставно продовживши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначивши розмір застави. При цьому вказала, що застава в сумі 496200 грн є непомірною для її родини.

Крім цього захисник ОСОБА_13 , подала апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , від якої відмовилася та обвинувачений ОСОБА_7 погодився з відмовою захисника від апеляційної скарги.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченої та її захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000096 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 за ч.2 ст. 15, ч.3 ст.305, ч.3 ст. 307,ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 201, ч.4 ст. 321, ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 305, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 305, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.2 тст.15 ч.1 ст. 201, ч.2 ст. 15 ч.2 ст.201, ч.4 ст. 321 КК України, ОСОБА_12 за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 15 ч.2 ст.201, ч.3 ст. 321, ч.2 ст. 307 КК України. В підготовчому судовому засіданні 02.11.2022 суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31.12.2022 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на обґрунтованість підозри та те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, враховуючи тяжкість злочинів, інкримінованих ОСОБА_8 , зокрема особливо тяжких, за які передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, те, що злочини вчинені організованою групою та ОСОБА_8 є співорганізатором та активним учасником цієї групи, даних про особу обвинуваченої, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні лише розпочато, суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд правильно врахував те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися та продовжують існувати. При цьому, суд обґрунтовано послався на можливе покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою, оскільки відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених прокурором у клопотанні.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Тобто, обвинувачена та її захисник не навели переконливих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Відсутність судимостей, наявність родини та соціальних зв`язків колегією суддів враховується, проте вказані обставини є не достатніми для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Доводи захисника про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_8 в судовому засіданні не доведено. Будь-яких документів, які б перешкоджали утримувати обвинувачену під вартою через стан здоров`я не надано, як і доказів неможливості отримати медичну допомогу в умовах установи попереднього ув`язнення.

Також, враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд правильно, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, не визначав обвинуваченій альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

В ОСОБА_14