УХВАЛА

13 грудня 2022 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

В провадженні слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_5 перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

06 жовтня 2022 року ОСОБА_3 було подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_6 . В обґрунтування своєї заяви вказує, що в своїй ухвалі по справі № 56911490/22 (за тими самими учасниками справи) суддя Дашян іменем України навмисно винесла ІМЕНЕМ КРАЇНИ, з метою прикриття корупційних злочинів, причому це пояснила як єдину підставу для відмови в задоволенні, причому навмисно його зупинила під час судового засідання, коли він почав зачитувати повідомлення про злочин фразою: «Що ви мені пояснюєте, я вам не Штеба і не маю розслідувати».Вказані обставини, на його думку, викликають сумнів у неупередженості слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_5 при розгляді даної скарги.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши зазначені доводи заяви та причини для відводу слідчого судді ОСОБА_5 , суд не вбачає підстав для його задоволення, так як останній не вмотивований, безпідставний, необґрунтований, відсутні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід, а згідно з ч. 2 цієї ж статті за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

В силу ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у ст. 75 КПК України і їх перелік є вичерпним.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини у відповідній частині передбачає: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Проаналізувавши зміст заяви скаржниката оцінивши його за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що викладені ним обставини будь-якими належними, допустимими та об`єктивними доказами не підтверджені, є надуманими та не узгоджуються із вимогами ст. 75 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання про відмову у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_6 .

Крім того, варто зазначити, що 27.09.2022 року та 06.10.2022 року ОСОБА_3 вже було подано до канцелярії суду заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_6 . Ухвалами Рівненського міського суду Рівненської області від 17.10.2022 року та 20.10.2022 року в задоволенні вказаних заяв було відмовлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що заявник ОСОБА_3 здійснює зловживання своїм правом на відвід судді під час розгляду своєї скарги.

Відповідно ст.ст. 81, 82 КПК України, питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82, 369-372 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_7 ОСОБА_8