ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/543/22
Провадження №1-кп/477/197/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, одруженого, працюючого майстром з прийомки та обслуговування автомобілів ТОВ «ТД «Автосвіт Миколаїв», з повною середньою освітою, не судимого, особи, що має інвалідність з дитинства, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за місцем проживання по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 за не встановлених під час досудового розслідування та судового розгляду обставинах, у порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ від 12 жовтня 1992 року №576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, незаконно придбав бойові припаси, а саме: три корпуси ручних гранат типу РГД-5 з підривачами до них у кількості трьох штук та два корпуси ручних гранат типу Ф-1 з підривачами до них у кількості двох штук.
Продовжуючи вчинення злочину, ОСОБА_5 , за не встановлених під час досудового розслідування та судового розгляду обставинах, у порушення зазначених вище нормативно-правових актів, незаконно придбав стрілецьку зброю, а саме: автомат Калашнікова, моделі «АКС-74» з серійним номером « НОМЕР_1 », калібру 5,45 мм; автомат Калашнікова, моделі «АКС-74» з серійним номером « НОМЕР_2 », калібру 5,45 мм; автомат Калашнікова, моделі «АКС-74» з серійним номером « НОМЕР_3 », калібру 5,45 мм.

Указану зброю та боєприпаси ОСОБА_5 переніс на територію будинку та господарських приміщень за місцем своєї реєстрації та проживання у АДРЕСА_1 , де почав незаконно їх зберігати без передбаченого законом дозволу.
26 квітня 2022 року, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: три корпуси ручних гранат типу РГД-5 з підривачами до них у кількості трьох штук та два корпуси ручних гранат типу Ф-1 з підривачами до них у кількості двох штук; стрілецьку зброю автомат Калашнікова, моделі «АКС-74» з серійним номером « НОМЕР_1 », калібру 5,45 мм, автомат Калашнікова, моделі «АКС-74» з серійним номером « НОМЕР_2 », калібру 5,45 мм, автомат Калашнікова, моделі «АКС-74» з серійним номером « НОМЕР_3 », калібру 5,45 мм; бойові припаси 4097 проміжних патронів калібру 5,45 мм, 272 патрона калібру 7,62х54 мм, які ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 263 КК України, тобто зберігання, придбання, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Під час судового провадження між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого, за участі захисника ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості від 09 грудня 2022 року у відповідності до вимог статті 472 КПК України, згідно з умовами якої сторони погоджуються, що:
обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України (зберігання, придбання, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів без передбаченого законом дозволу);
сторони узгодили покарання за частиною першою статті 263 КК України, з урахуванням приписів статті 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.
сторони обізнані з правовими наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 473 КПК України, а саме:
в частині обмеження права прокурора та обвинуваченого на оскарження вироку згідно положення статтями 394, 424 КПК України;
в частині порядку та оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, визначеному пунктом 1 частиною першою статті 394 КПК України та в касаційному порядку, визначеному в пункті 1 частиною третьою статті 424 КПК України;
в частині відмови у здійсненні прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся та просив затвердити укладену угоду.
Прокурор ОСОБА_4 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 висловились за можливе затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку (стаття 469 КПК України).
Судом установлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.
У судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, які визначені пунктами 1-4 частини четвертої статті 474 КПК України та йому повністю зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім цього, судом установлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, покарання відповідає санкції частини першої статті 263 КК України, в редакції статті станом на час вчинення злочину, з урахуванням статті 69 КК України.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 09 грудня 2022 року, укладеної між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 з обвинуваченим ОСОБА_5 з призначенням обвинуваченому узгодженого сторонами видом покарання.
Щодо призначення покарання обвинуваченому, яке узгоджене сторонами кримінального провадження суд виходив з такого.
Відповідно до приписів частини першої та другої статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною першою статті 66 КК України передбачений перелік обставин, які пом`якшують покарання.
Вказаний перелік не є вичерпним, оскільки частиною другою статті 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Обвинувачений ОСОБА_5 має соціальний статус особи з інвалідністю з дитинства, перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління ПФУ в Миколаївській області.
ОСОБА_5 є батьком малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває у нього на утриманні.
Згідно характеристики від 27 квітня 2022 року ОСОБА_5 з перших днів війни займає активну громадську позицію, надавав допомогу пораненим бійцям ЗСУ, займався евакуацією жителів сіл громади, доставляв гуманітарну допомогу мешканцям.
ОСОБА_5 неодноразово нагороджений грамотами військових формувань за активну волонтерську діяльність.
Отже, з урахуванням приписів статті 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, які зазначені в угоді, зокрема щире каяття, вчинення злочину вперше, наявність соціального статусу особи з інвалідністю з дитинства, наявність на утриманні малолітньої дитини та здійснення активної волонтерської діяльності по допомозі ЗСУ, відповідають приписам закону та приймаються судом, що дає право перейти до більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції частини першої статті 263 КК України та призначити обвинуваченому узгодженого сторонами покарання у виді штрафу.
Судом також ураховано, що ОСОБА_5 не перебуває на наркологічному та психіатричному обліку, не судимий.
Згідно статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно частини першої та другої статті 53 КК України штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Розмір штрафу визначається залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.
Згідно частини другої статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Під час досудового розслідування залучено експертів та понесено витрат на суму 7 203,64 гривень, що документально підтверджені і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Керуючись статтями 373, 374, 474, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:
Затвердити у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 угоду про визнання винуватості від 09 грудня 2022 року, укладену між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого, за участі захисника ОСОБА_6 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому у цій справі не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженню: три корпуси ручних гранат типу РГД-5 з підривачами до них у кількості трьох штук та два корпуси ручних гранат типу Ф-1 з підривачами до них у кількості двох штук; стрілецьку зброю автомат Калашнікова, моделі «АКС-74» з серійним номером « НОМЕР_1 », калібру 5,45 мм, автомат Калашнікова, моделі «АКС-74» з серійним номером « НОМЕР_2 », калібру 5,45 мм, автомат Калашнікова, моделі «АКС-74» з серійним номером « НОМЕР_3 », калібру 5,45 мм; бойові припаси 4097 проміжних патронів калібру 5,45 мм, 272 патрона калібру 7,62х54 мм передати відповідній установі на потреби Збройних сил України.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта (висновок експерта №СЕ19/115-22/3335-ВТХ, висновок експерта №КСЕ/19/115-22/3334) в сумі 7 203,64 грн.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України.

СУДДЯ ОСОБА_8