КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві провадження за апеляційною скаргою представника фермерського господарства ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2021 року відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, зі скарги ОСОБА_5 убачається, що вона містить загальні відомості та суб`єктивну оцінку дій судді і не містить викладу обставин про вчинення кримінальних правопорушень суддею Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, а зміст скарги фактично зводиться до непогодження з прийнятим судовим рішенням та процесуальними діями судді.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2021 року, якою відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення. Визнати протиправним невнесення Генеральним прокурором відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 08 квітня 2021 року, та зобов`язати Генерального прокурора внести відповідні відомості на підставі заяви ОСОБА_5 від 08 квітня 2021 року про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2021 року слідчий суддя порушив норми матеріального права.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2021 року порушено норми процесуального права, оскільки ухвала не відповідає вимогам ст. ст. 1, 2 КПК України.

Апелянт стверджує, що оскаржувана ухвала також не відповідає фактичним обставинам справи, висновки суду не підтверджуються доказами, що уповноважені особи Офісу Генерального прокурора мають право не вносити до ЄРДР повідомлень про кримінальне правопорушення відповідно до заяви від квітня 2021 року.

Також апелянт вказує, що ухвалою від 07 травня 2021 року слідчий суддя порушив норми ч. ч. 1, 4, 7 ст. 214 КПК України та позбавив його прав гарантованих ст. 40 Конституції України, ст. 55, 56 КПК України.

Також апелянт звертає увагу, що на адресу Генерального прокурора 08 квітня 2021 року ним було направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення та в цій заяві він вказав об`єктивні данні, які дійсно свідчать про ознаки злочину та надав докази, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) і на підставі ст. 214 КІІК України його заява підлягає реєстрації шляхом внесення даних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Окрім того, ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2021 року, посилаючись на те, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 28 лютого 2023 року.

В запереченням на апеляційну скаргу прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , розцінюючи заяву ОСОБА_5 про вчинення злочину, як намагання скаржника оскаржити судове рішення у поза процесуальний спосіб, вважаючи ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2021 року законною і обґрунтованою, просить відмовити у задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Що стосується клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що воно підлягає до задоволення, оскільки заявник в судовому засіданні присутнім не був, копію ухвали отримав після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Що стосується доводів апелянта про необґрунтованість ухвали слідчого судді, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 08 квітня 2021 року подав до Офісу Генерального прокурора заяву, в якій просив, зокрема, прийняти і зареєструвати його заяву в ЄРДР та відкрити кримінальне провадження за ст. ст. 366, 382 КК України відносно судді Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_6 , який при розгляді його позову, прийняв незаконну ухвалу від 22 лютого 2012 року по справі №1327/300/2012.

Однак уповноважені особи не внесли відомості до ЄРДР у відповідності до вимог ст. 214 КПК України у зв`язку з чим ОСОБА_5 таку бездіяльність оскаржив до суду, і в своїй скарзі просив визнати протиправним невнесення Генеральним прокурором відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 08 квітня 2021 року, зобов`язати Генерального прокурора внести відповідні відомості на підставі заяви ОСОБА_5 від 08 квітня 2021 року про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та визнати його потерпілим у кримінальному провадженні.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя виходив з того, що його заява містить загальні відомості та суб`єктивну оцінку дій судді і не містить викладу обставин про вчинення кримінальних правопорушень суддею, а зміст заяви фактично зводиться до непогодження з прийняти судовим рішенням про процесуальними діями судді.

Окрім того, слідчий суддя виходив з того, що реєстрації в ЄРДР підлягають лише ті заяви чи повідомлення, що об`єктивно можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Проте, викладені в заяві ОСОБА_5 обставини свідчать, що заявник не погоджуючись з ухваленим суддею Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_6 рішення, вдався до їх оскарження у позасудовому порядку, тобто доводи ОСОБА_5 фактично зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням, однак виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством і оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Такий висновок слідчого судді, колегія суддів вважає обґрунтованим.

Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Відтак, доводи апелянта про необґрунтованість висновку слідчого судді про те, що уповноважені особи Офісу Генерального прокурора мають право не вносити до ЄРДР повідомлень про кримінальне правопорушення є безпідставними.

Як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, ОСОБА_5 у своїй заяві не навів об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про ознаки злочину та підтвердили реальність конкретної події злочину, а викладення даних, які стосуються процесуальної діяльності судді та суті постановленого ним рішення, з яким не погодився ОСОБА_5 , на переконання колегії суддів, не дає підстав для виникнення обов`язку внесення до ЄРДР відомостей за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Висновок, викладений в ухвалі слідчого судді, відповідає фактичним обставинам провадження, оскільки у своїй заяві ОСОБА_5 фактично висловлює заперечення щодо судового рішення, ухваленого у справі №1327/300/2012 під головуванням судді ОСОБА_6 , яким було відмовлено у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 22 лютого 2012 року по справі № 1327/300/2012.

Ухвала про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_5 сама по собі, не свідчить про внесення суддею завідомо неправдивих відомостей до цієї ухвали.

Водночас у заяві ОСОБА_5 не наведено відомостей про кримінальні правопорушення, вчинені суддею при винесенні зазначеної ухвали, та які можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою кримінальних правопорушень.

Отже, прохаючи про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 366, 382 КК України, заявник вказує на свою незгоду з постановленим суддею рішенням, не навівши відомостей, які підлягають внесенню до ЄРДР, тому це дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Відтак, доводи апелянта про те, ухвалою від 07 травня 2021 року слідчий суддя порушив норми ч. ч. 1, 4, 7 ст. 214 КПК України та позбавив його прав гарантованих ст. 40 Конституції України, ст. 55, 56 КПК України є безпідставними.

Також є безпідставними доводи апелянта про те, що слідчим суддею порушені його права, передбачені ст. 55, 56 КПК України, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_5 не допустив будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою ОСОБА_5 та підстав для її скасування не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2021 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №757/22298/22-к

Провадження №11-сс/824/1995/2023

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Доповідач ОСОБА_1