Дата документу 11.01.2023 Справа № 335/5886/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/5886/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/516/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року, якою у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тунісу, громадянина Туніської Республіки, перебуваючого на підставі посвідки № НОМЕР_1 на постійному проживанні в Україні, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 3 ст. 307 КК України,

продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 січня 2023 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 січня 2023 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував даними про особу обвинуваченого ОСОБА_8 та тяжкістю інкримінованого йому діяння, віком та станом його здоров`я, відсутністю жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі та неможливістю застосувати до нього більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, такою, що прийнята без з`ясування всіх належних обставин.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що йому не було роз`яснено його процесуальних прав ні арабською, ні російською мовами, клопотання прокурора йому надали на українській мові, а тому він не знає суті такого клопотання.

Зауважує, що перекладач, який був у судовому засіданні, нічого йому не перекладав.

Зазначає, що ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України не існує.

Крім того, вказує, що він перебуває в поганому стані, проте, його ніхто не лікує.

28 грудня 2022 року до Запорізького апеляційного суду надійшли доповнення від ОСОБА_8 до апеляційної скарги, в яких він вказує, що суд першої інстанції продовжує йому запобіжний захід з тих же самих підстав вже 2 роки.

Зазначає, що він не впливає на свідків.

Вказує, що тяжкість злочину не є підставою для тримання його під вартою.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що всі клопотання обвинуваченому ОСОБА_8 все перекладають на арабську мову, права йому роз`яснюють. Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Від обвинуваченого ОСОБА_8 надійшла заява, в якій він просить розглядати його апеляційну скаргу без його участі в судовому засіданні апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого та прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність певного ризику, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких проти правосуддя та особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та суворість передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, значно підвищує ризик переховування від суду.

Крім того, слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_8 є громадянином Туніської Республіки, а на території України перебуває на підставі посвідки про постійне проживання, що також може свідчити про ризик переховування від суду, оскільки останній може вчинити спроби виїхати за межі України.

Встановлений ризик є надзвичайно високим, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від суду.

Доводи з приводу відсутності ризику незаконного впливу на свідків, колегія суддів не враховує, оскільки такий ризик апеляційним судом наразі не встановлений, у зв`язку з його необґрунтованістю.

Щодо доводів, які зводяться до того, що обвинуваченому ОСОБА_8 не було в судовому засіданні здійснено переклад з української мови, яку він не розуміє, то колегія суддів також вважає їх не переконливими, з огляду на те, що як випливає із матеріалів кримінального провадження, розгляд судового засідання 17 листопада 2022 року у суді першої інстанції відбувався за участю перекладача з української мови на російську ОСОБА_9 .

Крім того, із аудіо-запису судового засідання від 17 листопада 2022 року випливає, що обвинувачений ОСОБА_8 активно приймав участь у судовому засіданні, висловлював свою позицію щодо клопотань, відповідав на запитання суду та впродовж усього судового засідання не заперечував щодо розгляду справи, у зв`язку із нерозумінням мови.

Більш того з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово подавав апеляційні скарги як на російській, так і на українській мовах (а.с. 191-192, т. 1, а.с. 7, т. 2, а.с. 53), при цьому, апеляційна скарга на оскаржувану увалу також подана на українській мові, що свідчить про те, що останній не тільки розуміє українську мову, а і вільно нею користується.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при продовженні строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Разом з тим, колегія суддів враховує повідомлення обвинуваченого ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі щодо поганого стану його здоров`я та приходить до наступного.

Відповідно до ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, в тому числі і особи, які тримаються під вартою.

Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико санітарних і оздоровмо-профілактичних програм, в тому числі і держаних установах Міністерства юстиції, якими є слідчі ізолятори, в яких створюються умови для ефективного доступного для ув`язнених медичного обслуговування.

Як випливає із рішення ЄСПЛ у справі «Каверзін проти України» надання медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відреагувати на повідомлення обвинуваченого ОСОБА_8 щодо погіршення стану його здоров`я та відповідно до п.п. 1, 2 ст. 206 КПК України доручити ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» здійснити перевірку стану здоров`я останнього, який перебуває в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», а у разі необхідності надати належне лікування.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 206, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 3 ст. 307 КК України, продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 січня 2023 року включно, залишити без змін.

У відповідності до ст. 206 КПК України доручити ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» здійснити перевірку стану здоров`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», а у разі необхідності надати медичну допомогу в необхідному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4