Справа № 214/5650/15-к
1-кп/214/25/22
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2022 року Саксаганський районний суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0004402 від 03.12.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 .

Встановив:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004402 від 03.12.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 днів.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому особливо тяжких злочинів, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачений, перебуваючи на волі та знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, може переховуватись від суду або у незаконний спосіб впливати на потерпілу чи свідків.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строків тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений є хворобливою людиною та потребує лікування.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження суд доходить до наступного висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Суд вважає, що існують раніше визначені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується в особливо тяжкому злочині. Крім того, обвинувачений не працевлаштований та не має законних джерел для існування.

За таких обставин суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, відповідає інтересам правосуддя шляхом запобігання ухилення обвинуваченого від суду та органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчиняти інше кримінальне правопорушення проти власності, оскільки останній не має законних джерел для існування.

Захисником не надано доказів що на момент продовження запобіжного заходу обвинувачений потребує оперативного лікування тяжких хвороб, тому суд вважає, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою, не підлягає задоволенню та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що маються підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання наведеним вище ризикам.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 110, 315-317, 369, 371 КПК України, суд, -

Ухвалив:

Клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 ( шістдесят) днів, тобто до 17.02.2023 року.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення

Повний текст судового рішення складено о 13-30 годині 26.12.2022 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

С ОСОБА_9