Справа № 491/859/22
Провадження № 1-кп/507/11/2023
Номер рядка звіту 230
В И Р О К
23.01.2023 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогеоргіївка Ананьївського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України, № НОМЕР_1 виданий 18.10.2021 органом № 5123, реєстраційний номер картки фізичної особи платника податків № НОМЕР_2 ,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новогеоргіївка Ананьївського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 виданий 27.08.2019 органом № 5123, реєстраційний номер картки фізичної особи платника податків № НОМЕР_4 , раніше судимого:
- 15 грудня 2022 року Любашівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.289 КК України до 3 років позбавлення волі , на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5
сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
14 липня 2022 року біля 22 години 00 хвилин ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 перебував в с. Михайлівка Подільського району, де ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_3 заволодіти мотоциклом «МТ» моделі «10-36», який належить ОСОБА_7 на пропозицію ОСОБА_4 . ОСОБА_3 погодився.
Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, в цей же день та час ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за попередньою змовою, розподіливши між собою ролі, діючи з урахуванням сприятливої для них обстановки, яка на їх переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, прийшли до неогородженого домоволодіння належного ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому, як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було достеменно відомо, ОСОБА_7 тимчасово зберігав мотоцикл «МТ».
На території домоволодіння, згідно раніше встановленої домовленості, ОСОБА_3 залишився спостерігати, щоб їх дії не були ніким помічені, а ОСОБА_4 , металевим прутом пошкодив скобу на воротах гаражу. Після чого ОСОБА_4 спільно та узгоджено з ОСОБА_3 проникли в гараж і реалізуючи завчасно сформований злочинний умисел, незаконно заволоділи мотоциклом марки «МТ», моделі «10-36» чорного кольору, 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , належного ОСОБА_9 - викотивши його з гаража на проїзну частину вулиці та в подальшому розпорядились ним на власний розсуд.
Таким чином, дії ОСОБА_4 , ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше сховище.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст. 289 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті та зокрема розповів, що в той день він запропонував ОСОБА_3 викрасти мотоцикл, так як йому потрібні були запчастини до його мотоцикла, на що останній погодився та вони разом викрали у ОСОБА_7 із гаража мотоцикл. Також пояснив , що він в добровільному порядку відшкодував заподіяну шкоду.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_10 провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст. 289 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті та зокрема розповів, що 14 липня 2022 року він разом із ОСОБА_4 викрали із гаража мотоцикл, який належав ОСОБА_7 . Також пояснив , що він в добровільному порядку відшкодував потерпілому заподіяну шкоду.
Потерпілий: ОСОБА_7 згідно заяви просив кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_3 розглянути у його відсутність, просив суворо не карати, претензій до обвинувачених не має.
Обвинувачені окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнали кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченими своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ними кваліфікації їхніх дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинувачених, показання яких відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються та дослідженням документів, що їх характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.289 КК України, за ознакою незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше сховище.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.289 КК України, за ознакою незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше сховище.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться. Поряд із тим, суд враховує пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяного збитку.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
За змістом положень ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Обвинуваченого засуджено вироком Любашівського районного суду Одеської області від 15 грудня 2022 року за ч.1 ст. 289 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Злочин у цьому кримінальному провадженні вчинено до постановлення вироку суду від 15 грудня 2022 року, отже покарання обвинуваченому слід призначити за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
Верховний Суд зауважив, що з огляду на положення статей 70, 71, 75 КК України, за загальним правилом за наявності сукупності злочинів або сукупності вироків, інститут звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням може бути застосований (за наявності відповідних підстав) лише після призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів та/або сукупністю вироків.
З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, беручи до уваги , що збитки відшкодовані, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна, в тому числі за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, не працює, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться. Поряд із тим, суд враховує пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяного збитку.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, достатнім буде покарання призначене у виді позбавлення волі без конфіскації майна, із застосуванням ст.75 КК України, тобто із звільненням від відбування призначеного судом покарання із випробуванням.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_3 обирався у виді особистого зобов`язання, строк дії якого закінчився. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 3964 грн. 38 коп. відповідно до вимог ст. ст.118, 122, 124 ч. 2 КПК України, підлягають стягненню із обвинувачених на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 15 грудня 2022 року більш суворим за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 у покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Визнати винним ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання
Стягнути із ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 1982 грн. 19 коп. на користь держави.
Стягнути із ОСОБА_10 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 1982 грн. 19 коп. на користь держави.
Речові докази: рама від мотоцикла «МТ-10», яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити йому за належністю.
Речові докази: 5 відрізків папілярних візерунків пальців рук, які поміщено до сейф пакету РР8 5013298 та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області за адресою: вулиця Незалежності, 41 міста Ананьїв Одеської області знищити.
Речовий доказ: акумулятор , в сейф пакеті №438890, який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області за адресою: вулиця Незалежності, 41 м. Ананьїв Одеської області передати ОСОБА_7 знищити.
Речовий доказ: фрагмент електронного запалення до мотоциклу марки «Дніпро» поміщений в сейф пакеті №4388899 та переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області за адресою: вулиця Незалежності, 41 міста Ананьїв Одеської області знищити.
Накладений ухвалами слідчого судді Любашівського районного суду від 21 липня 2022 року арешт на майно, яке визнано речовими доказами - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1