Провадження № 1-кс/204/2580/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2022 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що Слідчим відділенням відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000856 від 21.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у грудні 2022 року став на шлях вчинення умисного кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи. Так, 12.12.2022 року у точно не встановлений в ході досудового розслідування вечірній час, ОСОБА_5 перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де в приміщенні літної кухні спільно з раніше малознайомим йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вживали спиртні напої. В ході спільного вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та особистої неприязні один до одного, виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_8 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, 12.12.2022 року у точно не встановлений в ході досудового розслідування вечірній час, перебуваючи в приміщенні літньої кухні на території домоволодіння АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання негативних наслідків та бажаючи протиправно заподіяти смерть ОСОБА_8 , на ґрунті особистої неприязні до останнього, реалізуючи свій прямий злочинний умисел направлений на позбавлення життя останнього, із використанням невстановленого предмету, що володів колюче-ріжучими властивостями, діючи умисно, заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді рани веретеноподібної форми з рівними краями гострокутної форми на лівій бічній поверхні шиї, рани веретеноподібної форми з рівними краями гострокутної форми на лівій бічній поверхні шиї у верхній третині, рани щілиноподібної форми з рівними краями на правій бічній поверхні шиї в проекції кивального м`язу. Внаслідок спричинення ОСОБА_5 невстановленим предметом що володів колюче-ріжучими властивостями вищевказаних тілесних ушкоджень, у приміщенні літньої кухні на території домоволодіння АДРЕСА_1 , настала біологічна смерть ОСОБА_8 . У подальшому, з метою приховування вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 перемістив труп ОСОБА_8 до розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_1 ями, глибиною близько 3 метрів, після чого прикидав труп землею. 21.12.2022 року в ході проведення огляду місця події, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , у ямі глибиною близько 3 метрів, під шаром ґрунту, виявлено труп ОСОБА_8 з ознаками насильницької смерті. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 3387/НЕ від 22.12.2022 року, смерть ОСОБА_8 настала внаслідок гострої крововтрати, колото-різаних поранень шиї, нападу з використанням гострого предмет з метою вбивства чи нанесення ушкоджень. Таким чином, з урахуванням викладеного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині. Правова кваліфікація кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. 22.12.2022 року о 15.06 годині (дата та час фактичного затримання - 22.12.2022 року 07.58 година), за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, військовослужбовця ВЧ 0536, одруженого, який має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів, раніше не судимого. 22.12.2022 року ОСОБА_5 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Підозра відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.12.2022 року; протоколом огляду трупа від 21.12.2022 року; протоколом огляду місця події від 22.12.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом проведення слідчого експерименту від 22.12.2022 року за участі свідка ОСОБА_5 та додатком до нього; лікарським свідоцтвом про смерть № 3387/НЕ від 22.12.2022 року, іншими наявними в матеріалах доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування. Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України. Аналізуючи зібрані докази, орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність фактів та відомостей, які вказують на те, що саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причетний до скоєння вищевказаного злочину. Також, проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, досудове розслідування приходить до висновку про доцільність обрання ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України та в п. 1,2,4,5 ст.178 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином. У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: у ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі строком понад 5 років та до 15 років. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Слід зазначити, що ОСОБА_5 постійного офіційного місця роботи не має, являється військовослужбовцем, що вказує на можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду. Крім того, враховуючи, що наразі у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на всій території України діє воєнний стан, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому продовжений та на теперішній час не скасований, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може покинути територію Дніпропетровської області та України. Також, даний ризик обумовлюється тим, що ОСОБА_5 , після вчинення особливо тяжкого злочину, пов`язаного із позбавленням життя людини, що є найвищою цінністю відповідно до Конституції України, з місця вчинення злочину зник, та переховувався від правоохоронних органів та не повідомляв їх про вчинене, крім того, після вчинення злочину останній перебував не за місцем своєї реєстрації, що обумовлює наведений ризик переховування від органів досудового розслідування та суду. Про наявний ризик, який передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що на даний час органом досудового розслідування, не встановлено знаряддя вчинення кримінального правопорушення, про яке достовірно відомо підозрюваному ОСОБА_5 , що свідчить про можливість знищення, переховування або спотворення ОСОБА_5 будь-яких речей, що мають значення для досудового розслідування, а саме знаряддя вчинення злочину. Крім того, після вчинення кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_5 , було приховано тіло померлого ОСОБА_13 , а також інші сліди кримінального правопорушення, що свідчить про підтвердження зазначеного ризику. Органом досудового розслідування із врахуванням того факту, що ОСОБА_5 у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного та можливістю ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження, відомі особисті дані та місця проживання родичів потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, та крім того, безпосередніми свідками у вказаному кримінальному провадженні є близькі родичі підозрюваного, тому є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення, а також експертів у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, з метою уникнення відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди. Враховуючи, що в ході досудового розслідування встановлено що підозрюваний ОСОБА_5 постійного офіційного місця роботи не має, є військовослужбовцем за мобілізацією, що свідчить про наявність не спростованого ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином шляхом зміни місця мешкання, вибуттям останнього в зону безпосереднього проведення бойових дій, а також враховуючи, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на всій території України введено воєнний стан, який наразі є продовженим та не є скасованим, що доводить вказаний ризик та демонструє можливість впливу підозрюваного ОСОБА_5 на хід досудового розслідування з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, ступінь реалізації злочинного умислу підозрюваним, суспільну небезпеку дій підозрюваного, вчинених в умовах воєнного стану, приховування слідів вчиненого кримінального правопорушення, досудове розслідування приходить до висновку, що в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_5 таких як: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, існує реальна загроза переховування його від органів досудового розслідування та суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме знаряддя вчинення кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків та експертів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, а враховуючи те, що такі запобіжні заходи як: - особисте зобов`язання; - застава; - домашній арешт; не зможуть зашкодити підозрюваному уникнути від органу досудового розслідування, оскільки базуються лише на суб`єктивному відношенні підозрюваного до необхідності виконання покладених на нього обов`язків, а - особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_5 з урахуванням відсутності осіб, які заслуговують на довіру. На думку органу досудового розслідування та прокурора, враховуючи що злочин у кримінальному провадженні, в рамках якого подається клопотання про застосування запобіжного заходу, вчинений із застосуванням насильства, визначення розміру застави є недоцільним. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати відносно нього домашній арешт.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати відносно його підзахисного домашній арешт. Також, зазначив, що ризики жодним чином не обґрунтовані. Підозрюваний є військовослужбовцем, а тому відносно нього може бути обрано запобіжний захід у вигляді утримання на гауптвахті.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що має значення для даного провадження, незаконно впливати на свідків та експертів у даному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Проте, у судовому засіданні було встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що має значення для даного провадження, а також незаконно впливати на свідків.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, встановленим у судовому засіданні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, тісні соціальні зв`язки, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що має значення для даного провадження, а також незаконно впливати на свідків, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки враховуючи вищевикладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не встановлювати розмір застави в кримінальному провадженні, зокрема у випадку щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється в убивстві, суд в даному випадку вважає за доцільне не визначати розміру застави.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 днів, а саме до 19 лютого 2023 року.

Ухвалу направити до СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14 ОСОБА_15