Справа № 202/6931/22
Провадження № 1-кс/202/4942/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій і оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 06.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571 у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, старшого стрільця НОМЕР_1 окремого батальйону військової частини НОМЕР_2 , солдата, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, групи інвалідності не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, депутатом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на те, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, на підставі постанови прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визначення підслідності кримінального правопорушення та направлення кримінального провадження за підслідністю від 13.09.2022, під процесуальним керівництвом прокурорів Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000571 від 06.08.2022 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 410 КК України та за фактом привласнення зброї в умовах воєнного стану.
13 вересня 2022 року постановою прокурора про визначення підслідності кримінального правопорушення та направлення кримінального провадження за підслідністю визначено підслідність злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні №0000571 від 06.08.2022 за слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.
15 вересня 2022 року постановою прокурора до матеріалів кримінального провадження №0000571 від 06.08.2022 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України об`єднано матеріали кримінального провадження № 0001083 від 31.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України за фактом привласнення зброї в умовах воєнного стану.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді старшого стрільця НОМЕР_3 окремого батальйону військової частини НОМЕР_2 , близько о 23 год. 00 хв. 05.08.2022 під час спільного вживання спиртних напоїв, перебуваючи в приміщені літньої кухні на території домоволодіння АДРЕСА_3 , будучи невдоволеним поведінкою старшого навідника мінометного взводу військової частини НОМЕР_4 старшого солдата ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який висловився образливими словами на адресу військовослужбовців Збройних Сил України, він ( ОСОБА_4 ) діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з номером обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 старшим солдатом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи єдиний намір на умисне протиправне заподіяння смерті старшому солдату ОСОБА_8 , тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою помсти за невдоволену поведінку з боку старшого солдата ОСОБА_8 , за мовчазною згодою із солдатом ОСОБА_4 , розподіливши між собою ролі, він ( ОСОБА_4 ) без будь-яких вагань, взявши в руки пістолет системи Макарова ГБ №5787, 1991 р.в. калібру 9 мм, який у нього був при собі, здійснив поблизу голови стоячого навпроти старшого солдата ОСОБА_8 чотири (4) постріли, після чого продовжуючи спільний злочинний намір, здійснив у старшого ОСОБА_8 постріл в праву ногу, чим завдав останньому тілесних ушкоджень. Далі солдат ОСОБА_4 надав пряму вказівку старшому солдату ОСОБА_7 зробити постріли в старшого солдата ОСОБА_8 , який схопився за поранену ногу, після чого старший солдат ОСОБА_7 , з ввіреного йому для службового користування автомату АК-74 № НОМЕР_5 , 1988 р.в. калібру 5,45 мм, здійснив не менш 4-х пострілів в старшого солдата ОСОБА_8 , який від отриманих поранень впав на підлогу та почав стогнати. Далі солдат ОСОБА_4 та старший солдат ОСОБА_7 вийшли на подвір`я з літньої кухні вказаного домоволодіння, після чого солдат ОСОБА_4 в продовж своїх спільних протиправних дій спрямованих на умисне протиправне заподіяння смерті старшому солдату ОСОБА_8 , надав пряму вказівку старшому солдату ОСОБА_7 застрелити пораненого старшого солдата ОСОБА_8 , для закінчення єдиного умислу на протиправне заподіяння смерті старшого солдата ОСОБА_8 , після чого старший солдат ОСОБА_7 зайшовши в коридор літньої кухні вказаного будинку, де здійснив ще не менш 4-х пострілів з ввіреного йому для службового користування автомату АК-74 в лежачого старшого солдата ОСОБА_8 , спричинивши останньому численних смертельних поранень тулубу та голови, від яких старший солдат ОСОБА_8 помер на місці події.
07.08.2022 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину затриманий ОСОБА_4
07.08.2022 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України повідомлено про підозру громадянину України ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто в умисному вбивстві, (умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
09.08.2022 слідчим суддею Артемівського міськрайонного суду Донецької області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення суми застави, із визначенням строку дії ухвали до 01 години 00 хвилин 05 жовтня 2022 року.
28 жовтня 2022 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська скеровано клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000571 від 06.08.2022 до 07.01.2023, у зв`язку із виконанням ряду слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, зокрема необхідно: встановити та допитати інших свідків, які можуть володіти інформацією про вчинене кримінальне правопорушення; встановити та допитати в якості потерпілого близького родича ОСОБА_8 , в ході якого з`ясувати про відомі обставини загибелі ОСОБА_8 ; встановити та допитати в якості потерпілого представника військової частини НОМЕР_6 за фактом викрадення військового майна (зброї), що стало знаряддям злочину за фактом умисного вбивства ОСОБА_8 ; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 ; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок експертизи військового майна; з урахуванням висновку судово-медичної експертизи трупа вирішити питання про доцільність призначення у кримінальному провадженні комісійної судово-медичної експертизи; по вилученим предметам та змивам провести судові молекулярно-генетичні експертизи; по вилученим предметам та змивам провести судово-імунологічні експертизи; по вилученим предметам та змивам провести судово-цитологічні експертизи; провести судово-психіатричну експертизу підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ; виконати з підозрюваним та захисником вимоги ст. 290 КПК України, тобто вчинити процесуальні дії для підготовки та направлення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду; підготувати обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, реєстр матеріалів досудового розслідування; провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність під час досудового слідства.
Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події та трупа, протоколами допиту свідків, протоколами слідчих експериментів зі свідками та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.
Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та карається позбавленням волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, у зв`язку з чим, до нього відповідно до ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Необхідність продовження застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Метою та підставами продовження застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити вищезазначені дії.
Відповідно до ст. 3 Конституції України - Основного закону нашої держави - Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод - а саме ст. 2, найвищим правом людини є Право на життя, право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.
Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою продовження застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років або довічним позбавленням волі, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу. Зазначений ризик, окрім іншого підтверджується тим, що ОСОБА_4 наразі, не має міцних соціальних зв`язків, а також неодружений, не має на утриманні дітей та батьків, що у свою чергу свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків у останнього.
- незаконно впливати на свідків, підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу у Збройних Сил України та на свідків з числа цивільних осіб, які проживають у м. Бахмут Донецької області, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.
Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Крім того, слід також врахувати те, що солдат ОСОБА_4 є військовослужбовцем ЗСУ, який володіє навичками вогнепальної стрільби. По роду своєї діяльності солдат ОСОБА_4 неодноразово доводилось фізично знешкоджувати противників в ході бойових дій. ОСОБА_4 здобув стійкі оперативні зв`язки серед інших військовослужбовців, що відповідно дасть йому можливість впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків або інших підозрюваний. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.
Крім того, ОСОБА_4 маючи певну підтримку серед командування частини, які за проханням останнього користуючись своїми повноваженнями як командири, можуть здійснювати вплив на свідків, як шляхом благання або умовляння їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої можуть погрожувати свідкам, чи протиправно вплинути на них із застосуванням сили для того, щоб вони відмовились від своїх показань, які надалі на досудовому розслідування та надавали їх, ще не в суді першої інстанції. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином.
- вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний вчиняючи умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце несення служби, що само по собі утворить склад іншого злочину, а саме дезертирство в умовах воєнного стану та підозрюваний при вчиненні умисного вбивства військовослужбовця ОСОБА_8 , використав викрадений ним у свого безпосереднього командира пістолет Макарова, який видається тільки офіцерам, тим самим вже вчинив особливо тяжкий військовий злочин. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного.
Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_4 повинен буде повернутися до місця мешкання та реєстрації, тобто на територію Донецької області, що створить умови та змогу ОСОБА_4 здійснювати вплив на свідків, крім того будучи військовозобов`язаним під час призову на військову службу, на особливий період, останній повинен повернутися до підрозділу військової частини, яка будь-який час змінює своє місце розташування в різні області, а місце реєстрації є АДРЕСА_1 та місце проживання є АДРЕСА_2 , що є віддаленим від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного, що дасть останньому можливість переховуватись від правосуддя, наддасть останньому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду та здійснювати тиск на свідків, щоб останні відмовились від свої показань.
Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а тому обрання відносно нього іншого запобіжного заходу створить передумови для переховування ОСОБА_4 в іншій області, від органів досудового розслідування та/або суду та уникнути умовах воєнного стану виконання свого конституційних обов`язків щодо захисту територіальної цілісності України. Більше того, за таких обставин ОСОБА_4 отримає можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Крім, цього суд при розгляді питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, повинен з`ясувати технічні можливості реалізації вказаного виду запобіжного заходу та наявність електронних засобів контролю, які передбачені для виконання даного виду запобіжного заходу, з метою забезпечення своєчасного запобігання можливим спробам підозрюваного невиконання вимог обраного відносно нього запобіжного заходу.
Водночас, необхідно брати до уваги і саму особистість підозрюваного, враховуючи його репутацію, соціальні зв`язки тощо.
Крім того, можливість незаконного впливу на свідків, спрямованих на зміну їх показів в суді, наданих ними органу досудового розслідування, з метою перешкоджання доказуванню стороною обвинувачення перед судом усіх фактичних даних, які встановлені у ході досудового розслідування, порушує принцип змагальності кримінального провадження, визначений ст. 22 КК України. З огляду на це, вважає, що такий вид запобіжного заходу як домашній арешт не є достатнім і не виправдовую, настання ризику п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, під час розгляду можливого клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд повинен звернути увагу на з`ясовування позиції власника житла та підтвердження його однозначної згоди на застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 в такій ситуації. Сторона захисту повинна надати суду згоду повнолітніх осіб, які проживають в одному житловому приміщення із обвинуваченим щодо застосування цього запобіжного заходу, вказаним особам суд повинен роз`яснити при цьому порядок здійснення контролю за дотриманням умов застосування домашнього арешту, зокрема щодо права з`являтися в житло. Вказана позиція прослідковується в п. 15 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 квітня 2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» де зауважується, що правильною слід вважати практику тих слідчих суддів, судів, які застосовують домашній арешт, з`ясувавши при цьому думку власника житла та оцінивши усі обставини в сукупності, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання; наявність у нього родини й утриманців (місце їх фактичного проживання); достатність застосування такого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК, зокрема, спробам підозрюваного, обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що злочин пов`язано із застосування насильства та загибелі людини.
Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу. Разом з тим, поручителі з числа цивільних осіб не зможуть забезпечити виконання підозрюваним обов`язків щодо не здійснення впливу на свідків, які до теперішнього часу проходять військову службу, де проходив військову службу ОСОБА_4 , а також проживають по всій території України.
За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.
З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено вищевказаними матеріалами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; що підозрюваний ОСОБА_4 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може здійснити вплив на свідків, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_4 для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу - тримання під вартою як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавлення волі.
Враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слід врахувати, що підозрюваний ОСОБА_4 є чоловіком, який не має проблем зі здоров`ям, неодноразово приймав участь у бойових діях, в яких здобув бойовий досвід, одружений, має на утриманні дітей та останньому, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. Вказані фактори в сукупності, також дають підстави вважати про можливість переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків, не має постійного місця проживання на території Донецької та інших областях України, тим самим, вважаю не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.
Крім цього, слід звернути увагу, що тяжкість вказаного злочину викликають саме ту реакцію суспільства і наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення ОСОБА_4 як виключну міру запобіжного заходу, застосування до останнього менш суворих запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та не в змозі в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного і унеможливити настання ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, або при обранні судом стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з тримання під вартою не буде позбавлений можливості, залучившись підтримкою своїх колишніх товаришів по службі, чинити тиск на свідків, які вже надали органу досудового розслідування викриваючи показання, з метою змусити їх відмовитись від цих показань в подальшому у суді. Запобігання настання вказаним ризикам без обрання до підозрюваного ОСОБА_4 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є неможливим.
У разі обрання судом стосовно ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній зможе реалізувати дії, зазначені у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, це може призвести до втрати доказів для доведення вини останнього в суді, що призведе до уникнення особою кримінальної відповідальності за скоєння особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що являється найвищою соціальною цінністю в державі.
В свою чергу, в умовах воєнного стану на території України, з метою належного покарання осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, такий підхід національних судів щодо застосування викличного виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не допустить негативного впливу на обороноздатність держави в умовах воєнного стану, підриву авторитету, бойової готовності та боєздатності підрозділу Збройних Сил України та не створить в очах військовослужбовців уяву безкарності та свавілля.
Крім того, бажання ОСОБА_4 уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного. Таким чином, констатовані ризики є обґрунтованими та доведеними.
Не утворює підстав для звільнення підозрюваного і участь останнього у бойових діях пов`язаних з захистом суверенітету та незалежності України, оскільки ці обставини мали місце і на час вчинення злочину, а отже вони не утворюють для ОСОБА_4 жодних моральних запобіжників при обранні ним моделі поведінки.
Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого будь-якого альтернативного запобіжного заходу, прокурор звертає увагу суду, що наразі достатніми та належними підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання стосовно підозрюваного під вартою є не лише очікування завершення досудового розслідування та розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.
Отже, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом взяття під варту ОСОБА_4 .
Сторона обвинувачення акцентує увагу суду, що під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_4 під вартою, немає, відсутні докази і наявності в останнього міцних соціальних зв`язків, інших даних, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, також враховуючи вкрай напружену ситуацію пов`язану з введенням воєнного стану в країні, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 , може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується вчиненням ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом обрання застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою та свідчить про відсутність підстав для визначення розміру застави.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та підстав для визначення розміру застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України не має.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернулися до суду з даним клопотанням, в якому просять продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра пред`явлена ОСОБА_4 обґрунтована та підтверджується належними доказами, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. У зв`язку із тим, що завершити досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню у встановлені законом строки неможливо, просив клопотання задовольнити та продовжити строк дії заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що має на утриманні двох дітей, просив суд визначити запобіжний захід у вигляді застави у менше 50 000 гривень, оскільки така сума є для нього непомірною.
Захисник ОСОБА_5 зазначив, що у клопотанні маються протиріччя щодо анкетних даних, зокрема він одружений та має двох дітей, тобто має стійкі соціальні зв`язки. Просив суд прийняти рішення на розсуд суду.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 06.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 410 КК України у відношенні ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , підозрюваних у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

07.08.2022 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 затримано в порядку вимог ст.208-211 КПК України.
07.08.2022 відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
09.08.2022 ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області відносно підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування застави строком до 01 години 00 хвилин 05 жовтня 2022 року.
04.10.2022 ухвалами слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою до 07.11.2022 включно.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
-рапортом щодо реєстрації ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України Бахмутського РУП ГУНП в Донецькій області від 06.08.2022;
-протоколом огляду місця події від 06.08.2022;
-протоколом огляду предмету від 06.08.2022;
-протоколом огляду предмету від 0608.2022;
-протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 06.08.2022;
-протоколами слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_13 від 06.08.2022;
- протоколами пред`явлення для впізнання за участю свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 від 06.08.2022 та від 07.08.2022;
- протоколами затримання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від 07.08.2022;
- протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_4 від 07.08.2022;
- висновком судової експертизи зброї від 01.09.2022 № СЕ-19/104-22/24290.
Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.
Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоп.12 ч. 2 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі; характер та зухвалість інкримінованого злочину, який вчинено в умовах воєнного.
Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені свідчить той факт, що ОСОБА_4 , будучі військово службовцем військової служби за призовом на військову службу під час мобілізації, володіє навичками вогнепальної стрільби, отже, маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї може мати змогу погрожувати свідкам з метою зміни їх свідчень або відмови він них.
Слідчий суддя вважає доведеним існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки об`єктивними доказами у кримінальному провадженню підтверджено, що підозрюваний, вчиняючи умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце несення служби, що само по собі утворить склад іншого злочину, а саме дезертирство в умовах воєнного стану. Крім того, підозрюваний при вчиненні умисного вбивства військовослужбовця ОСОБА_8 , використав викрадений ним у свого безпосереднього командира пістолет Макарова, який видається тільки офіцерам.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризиків, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні, не знайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.
Слідчий суддя, також, враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_4 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що вказані ризики не зменшились і продовжують існувати.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного та його репутацію, вік, стан здоров`я, а також те, що підозрюваний не працює, є військовослужбовцем, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, групи інвалідності не має, раніше не судимий.
Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
27 вересня 2022 року постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 06.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 410 КК України у відношенні ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , підозрюваних у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України продовжено до трьох місяців, а саме до 07.11.2022.
03.11.2022 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 06.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 410 КК України у відношенні ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , підозрюваних у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України продовжено до п`яти місяців, а саме до 07.01.2023.

Досудове розслідування до цього часу не закінчено у зв`язку з тим, що слід провести слідчі, процесуальні дії, що потребують додаткового часу, зокрема: встановити та допитати інших свідків, які можуть володіти інформацією про вчинене кримінальне правопорушення; встановити та допитати в якості потерпілого близького родича ОСОБА_8 , в ході якого з`ясувати про відомі обставини загибелі ОСОБА_8 ; встановити та допитати в якості потерпілого представника військової частини НОМЕР_6 за фактом викрадення військового майна (зброї), що стало знаряддям злочину за фактом умисного вбивства ОСОБА_8 ; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 ; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок експертизи військового майна;- з урахуванням висновку судово-медичної експертизи трупа вирішити питання про доцільність призначення у кримінальному провадженні комісійної судово-медичної експертизи; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової експертизи зброї; по вилученим предметам та змивам провести судові молекулярно-генетичні експертизи; по вилученим предметам та змивам провести судово-імунологічні експертизи; по вилученим предметам та змивам провести судово-цитологічні експертизи; провести судово-психіатричну експертизу підозрюваним ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ; виконати з підозрюваним та захисником вимоги ст. 290 КПК України, тобто вчинити процесуальні дії для підготовки та направлення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду; підготувати обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, реєстр матеріалів досудового розслідування; провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність під час досудового слідства.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що в термін дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_19 під вартою завершити досудове розслідування неможливо, оскільки не виконано ряд необхідних слідчих процесуальних дій, але при цьому наявність обґрунтованої підозри щодо нього залишається.
Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам, які продовжують існувати, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Разом з цим, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
З урахуванням положень ч.ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», абз. 8 ст. 3, п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про військову службу правопорядку», положень Інструкції про порядок і умови тримання засуджених, узятих під варту та затриманих військовослужбовців, затверджене Наказом Міністерства оборони України 26.09.2013 № 656, суд вважає за доцільне визначити підозрюваному ОСОБА_4 місце утримання на час дії запобіжного заходу гауптвахту ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташовану за адресою: АДРЕСА_4 .

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів тобто по 03 січня 2023 року включно без застосування застави із утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованої за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали по 03 січня 2023 року включно.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1