Провадження № 1-кп/369/538/23
В И Р О К

іменем України

10.02.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

законного представника ОСОБА_9

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003858 від 08.08.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює приватним підприємцем, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акту, складеного старшим слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 та затвердженого прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_14 , 01.10.2020 року ОСОБА_12 07.08.2020 року близько 15.30, керуючи вантажним автомобілем марки «IVECO», д/н НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Травневій в с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області зі сторони вулиці Трояндової в напрямку вулиці Абрикосової, при наближенні до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вулиць Травнева та Бузкова, що в межах населеного пункту Дмитрівка, рухаючись головною дорогою вулицею Травневою з перевищенням максимально дозволеної швидкості руху 50 км/год, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідним чином не відреагував на її зміну при виникненні небезпеки для руху у вигляді велосипедиста, який виїхав на вищевказане перехрестя з другорядної дороги, в результаті чого допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, рухаючись справа наліво відносно напрямку руху автомобіля виконував маневр повороту праворуч з другорядної дороги (вулиці Бузкової) на головну дорогу (вулицю Травневу).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому тім`яної кістки праворуч, множинних геморрагічних забоїв головного мозку з наявністю субдуральної гематоми тім`яної ділянки зліва, а також перелому кісток носу, які згідно висновку експерта № 211/Е від 31.08.2020 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

В даній дорожній обстановці, на переконання сторони обвинувачення, водій ОСОБА_15 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, а саме: п. 1.3 (учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, в такою бути взаємно ввічливими); п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщенні та кріпленні вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди); п. 12.4 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год).

Порушенням водієм ОСОБА_12 вимог п. 1.3, п. 1.5, пп. «б» п. 12.3, п. 12.4 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 пояснив, що 07.08.2020 року він рухався головною дорогою доволі спокійно, зі швидкістю близько 50 км/год, з центра села Дмитрівка в бік траси. Допускає, що ці + 5 км/год могли мати місце через погрішності технічних приладів. Наближаючись до перехрестя, задля уникнення зіткнення з велосипедистом, який раптово вилетів з другорядної дороги, гальмував з виворотом керма вліво, розраховуючи, що велосипедист, повертаючи праворуч, залишиться в своїй смузі. Вважає, що в тій дорожній ситуації виконав все необхідне для збереження життя необачного велосипедиста, проте під час гальмування блокуються колеса, для розблокування коліс він почав їх вирівнювати, відчув удар в бік автомобіля, знову загальмував, зупинився, вийшов з-за керма та побачив, що відбулось зіткнення з велосипедистом. Припускає, що велосипедист не міг іншим чином рухатися, оскільки центробіжна сила виштовхнула велосипедиста, який зі швидкістю виїхав з повороту, у зустрічну смугу.

У висунутому йому обвинуваченні просив виправдати.

Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 07.08.2020 року він їхав на велосипеді по другорядній (примикаючій) дорозі вулицею Бузковою, перед перехрестям з вулицею Травневою (головною) повністю зупинився за метри два, простояв близько 5 секунд, подивився наліво та направо, оглядовість зліва була обмежена насипом піску, він виглянув зліва автомобілів не було, коли переконався, що немає перешкод для руху, після цього продовжив рух, потім стук і він в лікарні. Стук відбувся в бік, автомобіля взагалі не було видно, побачив, коли почав рух, удар відбувся справа в колесо. Не може сказати, що вивчав Правила дорожнього руху, про те, що відповідно до п. 6.7 ПДР України велосипедист повинен дотримуватися ПДР як водій йому не відомо. Вважає, що він дотримався ПДР, оскільки на велосипеді були «світлячки». Вулиця Бузкова має гравійне покриття, розмітки не має, її ширина не більше чотирьох метрів, він рухався ближче до узбіччя. Головна дорога вулиця Травнева має асфальтне покриття, по одній смузі руху в кожному напрямку. На момент зіткнення вантажівка знаходилась за два метри до велосипеду, чи виїхала вантажівка на зустрічну смугу не бачив. Також вказав, що швидкість руху було близько 8 км/год, чому така швидкість не дала можливість зупинити велосипед, не знає. Зіткненні відбулось в момент повороту на головну дорогу. Не може вказати, що йому завадило побачити великий вантажний автомобіль, можливо насип піску, проте він звернув увагу на транспортний засіб, коли вже став на педалі. Дорога з його місця зупинки перед перехрестям проглядалась на сто метрів зліва, він зупинився перед перехрестям та визирав, щоб переконатися у безпечності.

В інтересах ОСОБА_8 законний представник ОСОБА_9 (оскільки на момент надходження обвинувального акту до суду потерпілий був неповнолітнім) звернулась з позовом про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого 45075,41 грн. витрат на лікування та 100000 грн. моральної шкоди (том 1 а.с. 57 -85).

І потерпілий, і законний представник вважали, що водій заслуговує на покарання згідно з законом, а також просили задовольнити пред`явлений позов.

З досліджених документів, наданих прокурором, слідує, що відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 286 КК України були внесені 08.06.2020 року за матеріалами правоохоронних органів з фабулою про те, що 07.08.2020 року близько 15.30 в с. Дмитрівка на нерегульованому перехресті вулиць Травнева та Бузкова відбулася ДТП за участю велосипедиста ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керуючи велосипедом «Ardis» при виїзді з другорядної дороги (вул. Бузкова) та виконанні повороту праворуч на вул. Травнева допустив зіткнення з правою боковою частиною вантажного автомобіля марки «IVECO», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався по головній дорозі (вул. Травнева), зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. В результаті ДТП велосипедист ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ та без свідомості був доставлений до Київської обласної клінічної лікарні (том 1 а.с. 113).

Поліцію та швидку на місце ДТП викликав ОСОБА_12 (том 1 а.с. 116).

При огляді місця ДТП зафіксовано, що проїзна частина, де сталось зіткнення, має по одній смузі руху в зустрічному напрямку, водій ОСОБА_12 рухався головною дорогою, велосипедист ОСОБА_8 виїжджав з другорядної на головну, справа при наближенні до перехрестя нерівнозначних доріг по ходу руху водія ОСОБА_12 мався ґрунтовий насип висотою 1,5 метри, сліди гальмування вантажівки розташовані на зустрічній смузі, пляма крові (позначка 6 на схемі ДТП) розташована по вул. Травневій за перехрестям по ходу руху водія ОСОБА_12 до зіткнення, вантажівка після зіткнення зупинилась на зустрічній смузі, велосипед на проїзній частині за перехрестям по ходу руху водія ОСОБА_12 до зіткнення. За локалізацією пошкоджень: в автомобілі «IVECO», д/н НОМЕР_1 , наявні пошкодження (деформація) та потертості бруду на правій боковій металевій рейці (між передньою та задньою вісями), у велосипеда «Ardis» - подряпини та потертості на рамі та передньому колесі, слід тертя на шині переднього колеса, без видимих пошкоджень (том 1 а.с. 118 129, том 2 а.с. 202-213).

Автомобіль «IVECO», д/н НОМЕР_1 , після проходження технічного контролю 24.02.2020 року визнано технічно справним (том 1 а.с. 130-131, том 2 а.с. 214-215), належить ОСОБА_16 , водій ОСОБА_12 має всі водійські категорії, окрім « ОСОБА_17 » (том а.с. 132, том 2 а.с. 216), його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» на умовах полісу № АО/4033627 (том 1 а.с. 133, том 2 а.с. 217), на момент ДТП водій ОСОБА_12 був тверезий (том 2 а.с. 216а).

Відповідно до висновку експерта від 26.08.2020 року № 12-1/2258 сліду гальмування, залишені автомобілем «IVECO», д/н НОМЕР_1 , на місці пригоди, відповідають швидкості 55,7…55,9 км/год (том 1 а.с. 139-140, том 2 а.с. 225-226).

Встановити, якими частинами контактували автомобіль «IVECO», д/н НОМЕР_1 , та велосипед «Ardis» в процесі зіткнення та як механічні пошкодження при цьому утворилися в момент їх первинного контакту, не надається можливим через відсутність на їх зовнішніх поверхнях необхідного для цього комплексу слідової інформації.

Встановити, де відносно елементів дороги відбулося зіткнення автомобіля «IVECO», д/н НОМЕР_1 , та велосипед «Ardis» за наявної в матеріалах справи слідової інформації не уявляється можливим, оскільки не можливо встановити експертним шляхом розташування автомобіля «IVECO», д/н НОМЕР_1 , та велосипеда «Ardis» в момент зіткнення.

Встановити взаємне розташування автомобіля «IVECO», д/н НОМЕР_1 , та велосипеда «Ardis» в момент їх первинного контакту не надається можливим через відсутність на їх зовнішніх поверхнях необхідного для цього комплексу слідової інформації (висновок експерта від 31.08.2020 року № 12-1/2256, том 1 а.с. 143-146, том 2 а.с. 231-234).

Автомобіль «IVECO», д/н НОМЕР_1 , на момент ДТП був у справному стані (висновок експерта від 31.08.2020 року № 12-1/2257, том 1 а.с. 149-152, том 2 а.с. 239-242).

Відповідно до висновку експерта № 211/Е від 25-31.08.2020 року велосипедист ОСОБА_18 , 2004 р. народження, в ДТП отримав ушкодження у вигляді лінійного перелому тім`яної кістки праворуч, множинних геморрагічних забоїв головного мозку з наявністю субдуральної гематоми тім`яної ділянки зліва, а також перелому кісток носу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння (том 1 а.с. 160-161, том 2 а.с. 247-248).

Відповідно до слідчого експерименту, проведеного слідчим ОСОБА_13 (хоча за текстом протоколу вказано, що такий слідчий експеримент проводив слідчий ОСОБА_19 ) за участю потерпілого ОСОБА_8 , його адвоката ОСОБА_10 та водія ОСОБА_12 у якості свідка, водій ОСОБА_12 на відстані 3,6 метри міг побачити велосипедиста, який виїжджав з другорядної дороги на головну, та у водія ОСОБА_20 було 5 секунд для зупинки керованої ним вантажівки, проте чітко бачити людину можна за 2,75 секунди до зіткнення (том 1 а.с. 166-171, том 2 а.с. 4-9).

При цьому при відтворенні відео слідчого експерименту в судовому засіданні з`ясовано, що з відстані 3,6 метри за 5 секунд до зіткнення водій ОСОБА_12 не бачив велосипедиста, оскільки оглядовості заважав насип піску та кущі.

Хибні дані про відстань та час виникнення небезпеки для водія, вказані у слідчому експерименті, були внесені слідчим як вихідні дані при призначенні судової інженерно-транспортної експертизи за видом експертної діяльності «10.1 Дослідження обставин і механічну дорожньо-транспортних пригод» (том 1 а.с. 174-176) та використані експертом при проведенні призначеної експертизи, відповідно до висновку якої від 24.09.2020 № СЕ-19/111-20/46317-ІТ у зіткненні вантажівки з велосипедистом винуватий водій ОСОБА_12 (том 1 а.с. 181-186, том 2 а.с. 20-25).

Разом з тим, відповідно до висновку експерта від 13.10.2020 року № 59 за результатами проведення автотехнічного дослідження у кримінальному провадженні № 0002858, наданого стороною захисту, слідує, що:

1.В дорожній ситуації, що склалась, велосипедист ОСОБА_8 , який рухався велосипедом марки «Ardis», виїжджаючи з другорядної дороги з елементом маневру праворуч, повинен був відповідно вимогам п. 1.5, підпункту «д» п. 2.3, п. 10.1, п. 16.11, дорожнього знаку 2.1 (Розділу 33) ПДР України надати перевагу транспортним засобам, що наближаються до перехрестя по головній дорозі в даному випадку автомобілю «IVECO», р/н НОМЕР_2 , який наближався до перехрестя зліва.

2.Виходячи з вищенаведеного, з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, велосипедист ОСОБА_8 , виконуючи вимоги п. 1.5, підпункту «д» п. 2.3, п. 10.1, п. 16.11, дорожнього знаку 2.1 (Розділу 33) ПДР України, мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «IVECO», р/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі.

3.В дорожній ситуації, що склалась, дії велосипедиста ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 1.5, підпункту «д» п. 2.3, п. 10.1, п. 16.11, дорожнього знаку 2.1 (Розділу 33) ПДР України, та знаходились в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП.

4.З урахуванням обставин даної ДТП водій автомобіля «IVECO», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_12 в даній дорожній обстановці, виконуючи рух в населеному пункті відповідно до п. 12.4 ПДР України повинен рухатись з допустимою швидкістю 50 км/год, а з моменту виникнення небезпеки, повинен був згідно вимог п. 12.3 ПДР України прийняти заходи до зменшення швидкості аж до зупинки.

5.В дорожній обстановці, що склалась, водій автомобіля «IVECO» ОСОБА_12 не мав технічної можливості запобігти даній ДТП шляхом своєчасного застосування гальмування (як способу зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі), виконуючи вимоги п. 12.3, п. 12.4 ПДР України.

6.За наданих умов, оскільки у водія автомобіля «IVECO», р/н НОМЕР_2 , була відсутня технічна можливість запобігти даній ДТП, як при дозволеній швидкості в населеному пункті, так і при розрахованій 55,7…55,9 км/год, то невідповідностей в діях водія ОСОБА_12 вимогам ПДР України, які б знаходились в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП не вбачається (том 1 а.с. 39-43).

При проведенні вказаної експертизи були використані дані, зафіксовані при огляді місця ДТП, та об`єктивні дані про швидкість автомобіля, встановлена експертним шляхом, швидкість велосипедиста, на яку він вказував при проведені слідчого експерименту, тому сумнівів у достовірності висновків експерта від 13.10.2020 року № 59 не виникає.

За результатами судового провадження прокурор та сторона потерпілого вважала доведеним вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Захисник та обвинувачений просили ухвалити виправдувальний вирок, оскільки в ДТП винуватий велосипедист ОСОБА_8 .

Отже, суд, допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши письмові докази сторони обвинувачення та захисту, створивши учасникам кримінального провадження рівні умови доказування, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись законом та своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, прийшов до висновку, що під час судового провадження прокурором не доведено, що винуватим у зіткненні вантажного автомобіля «IVECO», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_12 з велосипедистом ОСОБА_8 є водій вантажівки.

Так, відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожен з учасників дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4 ПДР України).

Пунктом 6.7 ПДР України визначено, що велосипедисти повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водіїв у не суперечать вимогам розділу 6 ПДР України.

Відповідно п. 11.14 ПДР України рух по проїзній частина на велосипедах дозволяється лише в один ряд по правій крайні смузі якомога правіше, за винятком випадків, коли виконується об`їзд.

Згідно п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Пунктом 1.10 ПДР України визначені терміни, що наведені у цих Правилах, серед яких небезпека для руху зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стан транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

Відповідно до п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

При дослідженні доказів у кримінальному провадженні № 0003858 з`ясовано, що виїзд велосипедиста ОСОБА_8 на проїзну частину головної дороги став небезпекою, яку водій ОСОБА_12 не мав об`єктивної спроможності виявити, про що свідчить дані відео слідчого експерименту, під час якого слідчий штучно створює умови, за яких заміри, в кінцевому випадку, призводять до хибних висновків експерта у дослідженні від 24.09.2020 № СЕ-19/111-20/46317-ІТ, а тому в діях водія ОСОБА_12 відсутнє порушення п. 12.3 ПДР України.

Швидкість водія ОСОБА_12 як 55,7….55,9 км/год не перебуває у причинному зв`язку із зіткненням з велосипедистом, оскільки причиною ДТП став виїзд велосипедиста з другорядної дороги на головну у небезпечний для велосипедиста спосіб.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних злочинним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доводе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

За відсутності доказів, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_12 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, останній підлягає виправданню.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні приймаються на рахунок держави, цивільний позов на підставі ч. 3 ст. 129 КПК України підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_12 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю, що в діях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Цивільний позов в інтересах потерпілого ОСОБА_21 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_12 45075,41 грн. завданої матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди залишити без розгляду.

Процесуальні витрати у розмірі 7518 (сім тисяч п`ятсот вісімнадцять) грн. 70 коп. прийняти на рахунок держави.

Речовий доказ автомобіль «IVECO», д/н НОМЕР_1 , який переданий володільцю на відповідальне зберігання, залишити в його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_22