Справа № 727/9443/22
Провадження № 1-кп/727/457/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_1
За участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002547 від 22.08.2022 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з неповною вищою освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, непрацюючого, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах:
Так, 22.08.2022 року близько 16 год. 55 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Нива», що розташований по вул. Комарова, 33 м.Чернівці, де переслідуючи корисливу мету, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, в умовах воєнного стану, введеного згідно указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, шляхом вільного доступу із полиці здійснив крадіжку пляшки лікеру «Jagermaster».

Однак, на виході через касу, маючи на меті безперешкодно вийти з приміщення магазину, ОСОБА_5 було помічено охоронцем магазину ОСОБА_6 , який намагався вжити активних дій щодо попередження та припинення кримінального правопорушення. Проте, ОСОБА_5 , розуміючи, що його викрили у вчиненні кримінального правопорушення у вчиненні злочину, з метою подальшого утримання викраденого майна при собі, незважаючи на спроби працівника магазину припинити його протиправні дії, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, різко штовхнув ОСОБА_6 та силою вирвався з місця вчинення кримінального правопорушення.

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ФОП « ОСОБА_7 » майнову шкоду, яка відповідно до висновку експерта становить 486 грн. 82 коп.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах відкрито викрав пляшку лікеру з магазину «Нива». У вчиненому щиро кається. Завдану шкоду відшкодував.

Представник потерпілої особи у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявами про розгляд справи у його відсутності, претензій до обвинуваченого не має.

Відповідно до ч.3 ст.56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: 1) бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; 2) брати участь у судовому провадженні.

Судом було вжито необхідних заходів з метою надання потерпілій особі можливості реалізувати зазначені права.

Згідно ст.325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (рішення від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.4 ст.186 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за кваліфікуючими ознаками: поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення те, що даний злочин відноситься до категорії тяжких, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, має на утриманні одну малолітню дитину, його молодий вік.

Суд враховує, що ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаявся та добровільно відшкодував завдані збитки.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлені.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання та з врахуванням даних про особу винного, його критичне ставлення до вчиненого, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинене кримінальне правопорушення, із застосуванням вимог ч. 1 ст. 69 КК України, призначивши основне покарання, нижче від найвищої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

На думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ними протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.
Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
При цьому суд враховує положення п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких: «Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом».
У справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18.02.2010) Європейський суд з прав людини зазначив, «що, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Це право є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Суд нагадує, що коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція».
З урахуванням конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення та особи винного, зокрема враховуючи його молодий вік, наявність на утриманні однієї малолітньої дитини, незначний розмір завданої шкоди, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши відносно нього ст.ст. 75, 76 КК України та звільнивши від призначеного покарання з випробуванням.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_5 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 484 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України і за його вчинення призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити обраний у вигляді застави.

На підставі ст. 182 ч.11 КПК України після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 кошти у сумі 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, внесену в якості застави згідно з квитанцією №95 від 30.08.2022 року на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м.Чернівці (територіального управління Державної судової адміністрації в Чернівецькій області ).

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави понесені судові витрати у розмірі 566 грн. 34 коп.
Речовий доказ: DVD-R диск, що зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1