Справа № 145/1874/22
Провадження №1-кп/145/94/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2023 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в смт Тиврів в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 15.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302, щодо обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше відповідно до ст.89 КК України несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

07.02.2022, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_6 та іншою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, будучи об`єднаними між собою спільним злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи по АДРЕСА_2 , вирішили реалізувати свій злочинний умисел по відношенню до особи похилого віку - ОСОБА_7 .

З цією метою ОСОБА_6 підійшла до домоволодіння потерпілої АДРЕСА_3 , де у хвіртці зі сторони вулиці зустріла ОСОБА_7 , з якою навмисно ініціювала діалог, з метою відвернення уваги останньої.

В цей же момент ОСОБА_5 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, та, скориставшись тим, що ОСОБА_6 за їх попередньою домовленістю між собою відволікала потерпілу ОСОБА_7 , зайшли з лівого боку через нежиле сусіднє домоволодіння АДРЕСА_4 , обійшовши через присадибну земельну ділянку, пройшли з тилу на території подвір`я та до житлового будинку ОСОБА_7 та діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, реалізовуючи спільний злочинний умисел, через вхідні двері, не зачинені потерпілою на замок, пройшли всередину будинку, де в одній з житлових кімнат, відшукали розміщений під столом кошик, звідки викрали пенсійні заощадження потерпілої в розмірі 20 000 грн. (всі з яких купюрами номіналом по 500 гривень).

В подальшому в момент продовження розмови між потерпілою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , вийшовши зворотнім шляхом з домоволодіння, ОСОБА_5 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, повідомили ОСОБА_6 про те, що їх спільний злочинний умисел реалізовано, після чого всі троє з місця злочину зникли, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на вищевказану суму.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.185 КК України визнала, розкаялася у вчиненому, визнала фактичні обставини справи.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачена зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції.

ОСОБА_5 дала показання, що дійсно зранку 07.02.2022 вона з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 йшли по дорозі в с.Нове Місто Вінницького району Вінницької області та побачили біля криниці потерпілу ОСОБА_7 . Вона сказала ОСОБА_6 підійти до потерпілої, а ОСОБА_8 сказала: "Заговори її". Скориставшись тим, що ОСОБА_6 за їх попередньою домовленістю відволікає потерпілу, вони зайшли до її житлового будинку. ОСОБА_8 залишилась на веранді, а вона пішла в кімнату шукати гроші. Знайшла під столом у кошику 20000 гривень і викрала їх. Потім вона з ОСОБА_8 вийшли з будинку потерпілої, повідомили ОСОБА_6 і пішли до автомобіля та поїхали з села. Гроші в автомобілі вона передала ОСОБА_8 , з яких 3000 грн. вони витратили на заправці. Потім їх затримали працівники поліції. У вчиненому кається.

Суд вважає показання обвинуваченої є достовірними, правдивими, належними та допустимими, оскільки вони не спростовуються, а навпаки підтверджуються іншими доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В силу ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачена ОСОБА_5 повинна нести відповідальність за ч.3 ст.185 КК України, оскільки вона таємно викрала чуже майно, вчинила крадіжку, поєднану із проникненням до житла та вчинену за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винної ОСОБА_5 (раніше в силу ст.89 КК України несудима, не перебуває на обліку у психіатра, нарколога; проживає із сином ОСОБА_9 , 2003 р.н., неповнолітньою дочкою ОСОБА_10 , 2005 р.н., посередньо характеризується за місцем проживання, є ініціатором вчинення даного злочину, переховувалася від органів досудового розслідування), обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинене суспільно небезпечне діяння, щире каяття; обставини, які обтяжують її відповідальність, вчинення злочину стосовно особи похилого віку.

Відповідно до досудової доповіді про обвинувачену у кримінальному провадженні, складеної Хмільницьким районним відділом №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченій ому оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства; виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Згідно положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті надати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченої неможливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за її поведінкою, а тому вважає за необхідне застосувати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 суд рахує з моменту фактичного її затримання, зарахувавши в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07 лютого 2022 року по 08 лютого 2022 року та з 14 грудня 2022 року по 27 грудня 2022 року.

Крім того, ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 15 грудня 2022 року відносно ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 93940 гривень, яка внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Вінницької області ОСОБА_11 26 грудня 2022 року.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15, передбачений і порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.

Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи: заяву особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчену судом копію ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копію платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

Територіальне управління ДСА або апеляційний суд, який обрав запобіжний захід у вигляді застави, розглядає зазначені документи та протягом п`яти робочих днів з дня їх надходження за умови зарахування коштів на депозитний рахунок готує та подає до органу Казначейства платіжне доручення про повернення коштів.

Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження платіжних доручень територіального управління ДСА або апеляційного суду, який обрав запобіжний захід у вигляді застави, до органу Казначейства (пункти 7-8).

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинувачену ОСОБА_5 , судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави не був порушений в ході розгляду справи, то запобіжний захід у вигляді застави підлягає продовженню до набрання вироком законної сили, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_11 після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Суд стягує з обвинуваченої витрати за проведення експертиз.

Керуючись ст. ст.349, 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття ОСОБА_5 покарання зарахувати строк перебування в установі попереднього ув`язнення з07 лютого 2022 року по 08 лютого 2022 року та з 14 грудня 2022 року по 27 грудня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді застави з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави - скасувати.

Заставу у розмірі 93940 (дев`яносто три тисячі дев`ятсот сорок) гривень 00 копійок, внесену заставодавцем ОСОБА_11 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області згідно із платіжним документом від 26 грудня 2022 року з призначенням платежу: "застава за ОСОБА_5 по справі №145/187/22 Тиврівський районний суд", визначену ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 15 грудня 2022 року, повернути заставодавцю - ОСОБА_11 відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 13934 (тринадцять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) гривні 99 копійок за проведення судової молекулярно-генетичної, судової трасологічної та судової одорологічної експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_12