УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 його захисника- адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Київської окружної Прокуратури м. Одеси про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно не працюючого, не одруженого, відповідно до ст.89 КК України, не маючого судимостей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України -,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000691 від 12.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України, в рамках якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Слідчий звернулася до суду з клопотанням, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та достатніми для його застосування до підозрюваного. Слідчий погодилася з думкою прокурора.

Захисник та підозрюваний просив обрати більш м`який запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на відсутність ризиків та стан здоров`я підозрюваного.
Вивчивши клопотання та надані суду матеріали, вислухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Приймаючи до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах, зокрема, в протоколах огляду місця події та протоколі затримання, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри в скоєнні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України.
Крім того, при вирішенні цього питання також належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення.
А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального провадження, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.
Крім того, слід врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою розгляду провадження, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.
Враховуючи, що ОСОБА_4 не працює, не одружений, тобто з урахуванням міцності його соціальних зв`язків за місцем мешкання та відсутності постійного джерела прибутку, вважаю, що ці обставини свідчать про можливість з боку підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення.
В зв`язку з викладеним, суд вважає ризики, передбачені ч.1 п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, доведеними.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим, вважаю що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам..
Крім того, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистості, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладених в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
В зв`язку з викладеним, вважаю, що в даній кримінальній справі, на час вирішення вказаного питання, з урахуванням викладених в ухвалі обставин кримінального провадження, суспільний інтерес переважає над особистим інтересом підозрюваного.
Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема правової позиції, викладеній в п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України, вирішуючи питання щодо можливості застосування інших запобіжних заходів відносно підозрюваного, зважаючи на обґрунтованість підозри та наявність вказаних ризиків, та приймаючи до уваги відсутність фактичних даних, які свідчать про зміну цих ризиків, суд вважає неможливим запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, те що вказаний злочин вчинено без застосування насильства чи погрози його застосування, та відсутні наслідків у вигляді загибелі людини, вважаю необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Враховуючи наведені вище обставини, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки під час його розгляду прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного вище злочину, наявність вищевказаних ризиків, що є підставою подальшого продовження до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, а також неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування інших менш суворих запобіжних заходів, що передбачені ст. 176 КПК України.
На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 13 січня 2023 року включно, із можливістю внесення застави на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.10.2022 р.
На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Одеського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1