ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/5807/22 Номер провадження 11-сс/814/1382/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтава від 03 листопада 2022 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2022 року за №0000970, задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Харківського РУП №1 ГУНП у Харківській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харків ОСОБА_9 , і застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 30 грудня 2022 року, підозрюваному

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт Близнюки Близнюківського р-ну Харківської обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому.

Одночасно визначено ОСОБА_7 заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 гривень, з покладенням на ОСОБА_7 в разі її внесення відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення й передбаченого за його вчинення покарання, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Урахувавши положення ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя визначив ОСОБА_7 заставу - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дійшовши висновку, що такий її розмір достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтава від 03 листопада 2022 року та застосувати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя: не врахував те, що стороною обвинувачення не доведено: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, заявлених у клопотанні ризиків і неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який не судимий, неофіційно працює, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання з матір`ю та неповнолітньою сестрою, матеріально допомагаючи їм; при розгляді названого вище клопотання слідчого не дослідив письмові матеріали провадження та не мотивував викладені в оскаржуваній ухвалі висновки.

Учасники провадження належним чином повідомлялись про дату, час і місце розгляду провадження. Підозрюваний та його захисник заявили клопотання про здійснення апеляційного розгляду за його відсутності.

Відповідно ж до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ВП №1 Харківського РУП №1 ГУНП у Харківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2022 року за №0000970 (а.п.15).

Досудовим розслідуванням установлено, що після 01 жовтня 2022 року ОСОБА_7 незаконно з метою подальшого збуту виготовив, після чого зберігав у сараї по АДРЕСА_2 і при собі особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, розміщений у 37 згортках, який 01 листопада 2022 року о 17 годині 04 хвилин по вул. Кругова, 3 у м. Харків було вилучено в ОСОБА_10 в ході його затримання поліцією.

Слідчим ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором ОСОБА_9 , повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (а.п.49-50).

03 листопада 2022 року слідчий ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором ОСОБА_9 , звернулась до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.49).

Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України одночасно визначив підозрюваному заставу - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в разі внесення застави.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Як видно з матеріалів провадження, необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з цим, розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, особу підозрюваного, який не працює, не має законних джерел доходу, неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, і неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного тяжкого злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема даними протоколів: затримання ОСОБА_7 від 01 листопада 2022 року о 17 годині 04 хвилин по вул. Кругова, 3 у м. Харків, за яким у процесі здійснення особистого обшуку в підозрюваного при собі виявлено та вилучено 37 згортків з розфасованою речовинною рослинного походження, що відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-22/14443-НЗПРАП від 02 листопада 2022 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом (а.п.12, 19-20, 53-55); слідчого експерименту від 02 листопада 2022 року, під час якого ОСОБА_7 продемонстрував обставини виготовлення та розфасування ним по згортках названого вище наркотичного засобу, а також місця в м. Харків, де він здійснював схованки канабісу для його збуту за допомогою мережі «Телеграм» (а.п. 28-32), та іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Окрім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації.

У свою чергу, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності у даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Так, наявні в матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений створенням загрози заподіяння тяжких наслідків та їх заподіянням здоров`ю всього населення (невизначеного кола осіб), економіки й суспільства, підривом заснованого на законі порядку обігу наркотичних засобів в Україні, дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й домашнього арешту, як просить апеллянт.

Доводи ж захисника про працевлаштування підозрюваного не знайшли свого підтвердження перевіркою матеріалів провадження, у зв`язку з чим необґрунтованими є й твердження апелянта про наявність утриманців у ОСОБА_7 .

Також усупереч аргументам апелянта встановлені під час розгляду клопотання та апеляційної скарги обставини в їх сукупності свідчать про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, які могли би слугувати достатнім стримуючим фактором для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Колегія суддів ураховує те, що підозрюваний не судимий, має матір і сестру, однак ці дані з урахуванням наведених вище обставин не спростовують висновків слідчого судді про неможливість запобігти ряду ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не є достатньою й мотивованою підставою для його зміни.

Водночас, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України визначив підозрюваному заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка за своїм розміром є мінімальною згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України. Визначений же розмір застави з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_7 корисливого злочину, даних про особу підозрюваного, у співставленні з ризиками, передбаченими п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та відповідає справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що слідчим суддею в судовому засіданні в ході розгляду клопотання про тримання під вартою було безпосередньо досліджено письмові матеріали провадження за участю слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника, що підтверджується технічним носієм інформації, на якому зафіксовано провадження в першій судовій інстанції, від 03 листопада 2022 року, через це твердження захисника про протилежне є неспроможними.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтава від 03 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4