Номер провадження 11-кп/816/491/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та захиника ОСОБА_8 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 липня 2022 року, якою засудженому ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотанні про зарахування строку попереднього ув`язнення, -

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_7 із заявою (в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України), в якій він зазначив про те, що оскільки в теперішній час він перебуває в Сумському слідчому ізоляторі м. Суми, у зв`язку з апеляційним провадженням він просив Ковпаківський районний суд м. Суми в судовому засіданні розглянути питання про застосування до нього норм ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-УІІІ) та перерахувати йому строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що Сумський апеляційний суд в ухвалі від 13.09.2021 повністю зарахував увесь строк попереднього ув`язнення засудженого в рамках вказаного вище кримінального провадження з моменту затримання до часу набрання вироком законної сили, а тому перебування засудженого під вартою у слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили не може вважатися попереднім ув`язненням у розумінні ч. 5 ст. 72 КК України, адже засуджений знаходиться під вартою на виконання вироку, який набрав законної сили, і цей строк рахується для засудженого у загальному порядку.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, засуджений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 14.07.2022 року та задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 .

В обгрунтування апеляційної скарги, захисник ОСОБА_9 та засуджений ОСОБА_7 вказують, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки суд прийняв рішення без участі у справі засудженого ОСОБА_7 в той час, коли останній подав до суду заяву про бажання взяти участь у розгляді справи, що призвело до порушення прав засудженого давати пояснення та надавати суду докази.

Крім того, апелянти зазначають, що суд при розгляді справи допустив неповноту судового розгляду і не дослідив матеріали особової справи засудженого, а тому не мав можливості впевнитись у тому, що засуджений не перебував під арештом у період дії Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої засудженим апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404КПК України (далі КПК), судові рішення суду першої інстанції перевіряються апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Положеннями п.3 ч.1 ст.409 КПК, однією з підстав скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Під час апеляційного перегляду ухвали районного суду були встановлені істотні порушення вимог КПК, які тягнуть за собою скасування ухвали суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст.370КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ст.1КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Законодавець передбачив у кримінальному процесуальному законі відповідні правові інститути, зокрема: оскарження прийнятих рішень, їх скасування та зміну, що, у свою чергу, є гарантіями дотримання засади законності, оскільки дають змогу своєчасно виправити допущені порушення норм процесуального і матеріального права.

Порушення, які перешкоджають суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження і постановити судове рішення, яке відповідає вимогам, встановленим КПК, визнаються істотними та тягнуть за собою його зміну або скасування.

Частиною 5 ст.539 КПК регламентовано, що в судове засідання щодо вирішення питань пов`язаних з виконанням вироку викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.

З урахуванням наведених вимог процесуального закону слід констатувати, що розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, враховуючи існування клопотання засудженого про забезпечення його участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 6), який на даний час перебуває у ДУ «Сумський слідчий ізолятор», суд першої інстанції повинен був забезпечити участь останнього в судовому засіданні, а також забезпечити участь його захисника та прокурора.

Суд першої інстанції не дотримався приписів ч.5 ст.539 КПК, оскільки розглянув клопотання засудженого ОСОБА_7 без його участі.

Враховуючи специфіку допущених судом першої інстанції порушень вимог кримінального процесуального закону, які колегія суддів визнає істотними, тобто такими, що унеможливили ухвалене судом рішення визнавати законним, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України, скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 липня 2022 року.

Пунктами 4, 6 ч.1 ст.407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, чи ухвалити нову ухвалу.

Як вбачається з матеріалів даного провадження, та на що обгрунтовано посилаються у своїх скаргах апелянти, клопотання засудженого судом першої інстанції не було розглянуто в порядку передбаченому кримінальним процесуальним законом, а саме: не дотримано процедури судового розгляду, не перевірялися матеріали особової справи, не надавалася оцінка доказам у їх сукупності, а висновок про те, що клопотання засудженого підлягає поверненню, зроблений без всебічного аналізу обставин справи, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, колегія суддів вважає, що прийнятим рішенням були порушені загальні засади кримінального провадження, які зазначені у ст. 7 КПК України, зокрема, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (ст.ст. 20-22 КПК України).

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті рішення відмову у задоволенні клопоання засудженого ОСОБА_7 клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення, судом були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч.1 ст. 412 КПК України), що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, а тому, апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню.

.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 липня 2022 року, засудженому ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотанні про зарахування строку попереднього ув`язнення скасувати, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального законодавтсва.

Постановити нову ухвалу, якою матеріали провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення, направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4