КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

за участю:

представника власника майна - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 серпня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на автомобіль: Toyota Rav-4 Hybrid (2019 року випуску), № кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_3 ), із забороною відчуження, розпоряджатися та використання даного майна.

Заборонено Головному сервісному центру МВС України та регіональним сервісним центрам здійснювати перереєстрацію вказаного транспортного засобу, а також заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо вищенаведеного майна.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, та дійшов висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно із забороною відчуження, розпорядження та користування ним.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 серпня 2022 року, скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на автомобіль марки Toyota Rav-4 Hybrid (2019 року випуску), №кузова НОМЕР_1 , ДНЗ НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , із забороною відчуження, розпорядження та використання зазначеного майна.

На думку представника, ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою, безпідставною, такою, що не відповідає фактичним даним у кримінальному провадженні та постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які визначають загальні правила, порядок, підстави, завдання, мету, категорії та обставини, що враховуються під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту майна, зокрема, норм статей 132, 170-175 КПК України, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судовий розгляд проведений неповно.

Представник посилається на ч.5 ст.36 КПК України, якою забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування, крім випадків наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування НАБУ чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Просить врахувати, що матеріали кримінального провадження не містять постанови заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури або Генерального прокурора (особи, яка виконує його обов`язки) про доручення здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні іншому органу.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст.216 КПК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.191 КК України, з урахуванням того що 51 відсоток у статутному капіталі ТОВ «Шахтоуправління «ДОНБАС», відповідно до наказу Міністерства вугільної промисловості від 18 лютого 2010 року №48 належить Державі в особі ПАТ «Шахтоуправління «ДОНБАС» - дане кримінальне провадження не є підслідним слідчим органам внутрішніх справ.

Разом з цим, виходячи з фабули оскаржуваного судового рішення, кримінальне провадження здійснюється за фактами нібито скоєних правопорушень службовими особами ТОВ «Шахтоуправління «Донбас», ТОВ «МегапроМ» та ряду інших підприємств, у т.ч. Міністерства енергетики України, жодне з яких не зареєстроване на території Подільського району м. Києва, так само Подільський район м.Києва не є «місцем вчинення злочину».

Враховуючи викладене, дане кримінальне провадження за територіальністю не підслідне правоохоронним органам Подільського району м.Києва та не підсудне Подільському районному суду м.Києва

Також представник вказує на порушення слідчим суддею порядку розгляду клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_6 .

Зазначає, що даних про те, що арештоване майно є речовим доказом, судом в ухвалі не наведено. В ухвалі взагалі не визначено за якими критеріями арештоване майно відповідає статусу речового доказу у кримінальному провадженні, не проведено жодного аналізу правомірності його набуття та використання, а також пов`язаності майна ОСОБА_6 з обставинами кримінального провадження.

Як зазначає представник, твердження сторони обвинувачення про те, що ТОВ «Шахтоуправління «ДОНБАС» отримувало для реалізації вугілля, яке нібито належало ПАТ «Шахтоуправління «ДОНБАС» не відповідає дійсності, оскільки власником вугілля було ТОВ «Шахтоуправління «ДОНБАС», а ПАТ «Шахтоуправління «Донбас»» було лише підрядною організацією, яка відповідно ло договору здійснювала видобування вугілля для ТОВ «Шахтоуправління «ДОНБАС», а останній за безготівковою формою на території України за це розраховувався.

Апелянт стверджує, що жодних дій щодо виведення грошових коштів в готівкову форму та перевезення цих коштів на непідконтрольну територію Донбасу з метою фінансування тероризму ТОВ «Шахтоуправління «ДОНБАС» не здійснювалось, а відтак, будь-яких збитків державі, державним інтересам, державним підприємствам при видобуті, перевезенні та продажу вугілля на території України в період 2015-2017 роках не спричинено.

Представик вважає, що правові підстави для накладення арешту на автомобіль марки Toyota Rav-4 Hybrid (2019 року випуску), №кузова НОМЕР_1 , ДНЗ НОМЕР_5 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , відсутні.

Крім того, апелянт просить врахувати, що про накладення арешту на майно ОСОБА_6 вона в належний спосіб повідомлена не була, відповідного судового рішення, в порушення ч.7 ст.173 КПК України, не отримувала.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, доводи власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляючи ухвалу має зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який звернувся з клопотанням, не дотрималися.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, слідчим відділом Подільського управління поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні №0000141 від 26 квітня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 258-5 КК України.

В рамках досудового розслідування встановлено, що особа, яка здійснювала організацію фінансово - банківської, бухгалтерської діяльності ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» (), ТОВ «Мегапром» (), ТОВ «ЕЗК «Донбасвуглепереробка» () - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , користується та володіє на праві власності автомобілем Toyota Rav-4 Hybrid (2019 року випуску), № кузова: НОМЕР_1 , ДНЗ НОМЕР_2 , який було придбано за рахунок грошових коштів, отриманих в результаті реалізації протиправної схеми.

У ході досудового розслідування, для забезпечення належного кримінального провадження, вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

10 серпня 2022 року прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Подільськогорайонного суд м. Києва з клопотанням про накладення арешту на автомобіль: Toyota Rav-4 Hybrid (2019 року випуску), № кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_3 ), із забороною відчуження, розпоряджатися та використання даного майна та забороною Головному сервісному центру МВС України та регіональним сервісним центрам здійснювати перереєстрацію вказаного транспортного засобу, а також заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо вищенаведеного майна.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 серпня 2022 року задоволено вказане клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на автомобіль: Toyota Rav-4 Hybrid (2019 року випуску), № кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_3 ), із відповідними заборонами.

Разом з тим, дослідивши обставини провадження, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дійшов до помилкового висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на транспортний засіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому, слідчий суддя вказаної норми закону не дотримався, оскільки не перевірив мету та правові підстави для накладення арешту на майно.

Відповідно до матеріалів справи, клопотання не містять даних про те, що автомобіль марки Toyota Rav-4 Hybrid, який на праві власності належить ОСОБА_6 , був знаряддям вчинення кримінального правопорушення або об`єктом кримінально протиправних дій, що відповідно не є достатньою підставою для накладення арешту на автомобіль, власником якого єОСОБА_6 , з метою забезпечення збереження речових доказів, як про це просив прокурор, у своєму клопотанні, немає.

Таким чином, арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення збереження речових доказів, як зазначається у клопотанні, з урахуванням зазначеного, є необгуртованим.

Також немає жодних підстав для накладення арешту на зазначений автомобіль з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки ОСОБА_6 не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні та не обвинуваченою, засудженою або юридичною особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Отже, як встановлено колегією суддів, надані матеріали клопотання не містять процесуальних документів, що підтверджують належність власника майна до категорії осіб, вказаних в ст. 170 КПК України в якості власника майна, на яке може бути накладено арешт.

З огляду на вказане, правові підстави, з яких прокурор просить накласти арешт на майно, є такими, що не співвідносяться з матеріалами справи, і жодна з них, які лише формально перелічені у клопотанні прокурора, та в ухвалі слідчого судді, не може бути застосована при вирішенні питання про накладення арешту на вказаний автомобіль, а тому слідчий суддя необґрунтовано наклав арешт на нього, без обґрунтування мети та правових підстав, як це передбачено ч. 2 ст. 171 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Органом досудового розслідування у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна - є збереження речових доказів. Крім того, як встановила колегія суддів, вищезазначене майно у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом. Однак, постанова про визнання речовими доказами не містить жодного обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України вказане майно визнано речовими доказами. На думку колегії суддів, вказана постанова є формальною, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів, що вказаний автомобіль, який належить на правівласності ОСОБА_6 є предметом незаконних дій.

За наведеного, прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які лише формально вказано у клопотанні прокурора, оскільки ним не надано доказів, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що, у розумінні вимог ст. 132 КПК України, прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні про арешт майна, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття обґрунтованого рішення.

У свою чергу, колегія суддів наявності таких доказів не вбачає.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, з урахуванням апеляційних вимог, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно,як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 307, 309,376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 серпня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на автомобіль Toyota Rav-4 Hybrid (2019 року випуску), № кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_3 ), із забороною відчуження, розпоряджатися та використання даного майна та заборонено Головному сервісному центру МВС України та регіональним сервісним центрам здійснювати перереєстрацію вказаного транспортного засобу, а також заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо вищенаведеного майна - скасувати.

Постновити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль: Toyota Rav-4 Hybrid (2019 року випуску), № кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_3 ), із забороною відчуження, розпоряджатися та використання даного майна та забороною Головному сервісному центру МВС України та регіональним сервісним центрам здійснювати перереєстрацію вказаного транспортного засобу, а також забороною органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії щодо вищенаведеного майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________

ОСОБА_8 ОСОБА_12 ОСОБА_13

Справа № 11-сс/824/3917/2022

Єдиний унікальний номер справи - 758/6675/22

Категорія: ст. 171 КПК України

Слідчий суддя у суді першої інстанції - ОСОБА_11

Доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1 .