Справа № 204/2276/23
Провадження № 1-кс/204/698/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро, клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та обороні сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та обороні сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, Слідчими відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області за процесуального керівництва прокурорів Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001667 від 30.10.2022 за ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом вимагання неправомірної вигоди.

Під час досудового розслідування: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, проходячи військову службу за контрактом та проходячи її на посаді начальника штабу першого заступника командира 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , розуміючи обсяг влади і своїх службових повноважень як командира (начальника), діючи з прямим умислом, корисливим мотивом, всупереч вимог ст.ст. 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 22, 24, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 11, 16, 103, 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, з метою особистого збагачення за рахунок підлеглих за військовим званням та посадою військовослужбовців, використовуючи надану йому владу та своє службове становища, шляхом вимагання, близько 11 год. 00 хв. 30.11.2022, перебуваючи у місці тимчасової дислокації 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , вимагав у підлеглих військовослужбовців солдата ОСОБА_7 та старшого солдата ОСОБА_8 , через молодшого сержанта ОСОБА_9 , неправомірну вигоду у виді грошових коштів в розмірі 70 000,00 грн. (сімдесят тисяч гривень) з кожного військовослужбовця за вчинення дій в інтересах останніх у вигляді сприяння у проходженні ними військової служби в умовно безпечному місці, розташованого поза межами безпосереднього зіткнення з ворогом, шляхом віддання відповідного наказу, та 30.11.2022, близько 12 год. 50 хв., перебуваючи у місці тимчасової дислокації ротного опорного пункту НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , отримав від підлеглого військовослужбовця солдата ОСОБА_7 , через молодшого сержанта ОСОБА_9 , неправомірну вигоду у виді грошових коштів в розмірі 70 000,00 грн. (сімдесят тисяч гривень) за вчинення дій в інтересах ОСОБА_7 у вигляді сприяння у проходженні ним, ОСОБА_7 , військової служби в умовно безпечному місці, розташованого поза межами безпосереднього зіткнення з ворогом, шляхом віддання відповідного наказу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дії, з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція це використання особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій ст. 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей. Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав. Статтею 22 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у частині першій ст. 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. Положеннями ст.ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2022 № 128, майора ОСОБА_5 призначено на посаду начальника штабу першого заступника командира 1 стрілецького батальйону вказаної військової частини. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є військові посадові особи Збройних Сил України, в тому числі і начальник штабу перший заступник командира 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_5 . Разом з тим, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.05.2022 за №144, старшого солдата ОСОБА_8 призначено на посаду водія-радіотелефоніста 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти стрілецького батальйону вказаної військової частини. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2022 за №129, молодшого сержанта ОСОБА_9 призначено на посаду командира 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону вказаної військової частини. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.05.2022 за №144, солдата ОСОБА_7 призначено на посаду старшого водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону вказаної військової частини. Так, відповідно до ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, майор ОСОБА_5 зобов`язаний: свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обв`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтримані порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до ст. 103 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, начальник штабу батальйону в мирний і воєнний час відповідає за організацію і підтримання управління підрозділами батальйону, за бойову та мобілізаційну готовність, успішне виконання батальйоном бойових завдань, за планування та облік бойової підготовки, за підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів, за стан обліку особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів батальйону. Начальник штабу батальйону підпорядковується командирові батальйону, є його першим заступником і прямим начальником усього особового складу батальйону. Під час виконання рішень командира батальйону начальник штабу має право віддавати накази підпорядкованим командирові батальйону особам від його імені. Про всі віддані ним накази начальник штабу доповідає командирові батальйону. Згідно функціональних обов`язків за вказаною посадою, ОСОБА_5 зобов`язаний: розробляти на основі плану бригади і вказівок командира батальйону план бойової підготовки батальйону та контролювати його виконання; знати фактичний стан справ у підрозділах батальйону та хід виконання поставлених перед ними завдань; проводити заняття з особовим складом батальйону і керувати підготовкою безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів; знати ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця офіцерського, сержантського (старшинського) складу батальйону, постійно вести з ними індивідуально-виховну роботу та роботу з підвищення рівня їх підготовки за спеціальністю; розподіляти між підрозділами поповнення, яке прибуло до батальйону; організовувати зв`язок у батальйоні, перевіряти стан і бойову готовність засобів зв`язку, розробляти заходи для прихованого управління військами та здійснювати контроль за їх виконанням; забезпечувати своєчасне і правильне доведення наказів командира батальйону та старших начальників до особового складу, перевіряти їх виконання; організовувати несення внутрішньої служби у батальйоні, перевіряти підготовку осіб, призначених у добовий наряд, і несення ними служби; вести облік бойової підготовки; знати наявність особового складу в підрозділах батальйону, не менше ніж один раз на три місяці перевіряти в підрозділах стан та облік озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, спорядження, статутів, порадників, навчальних посібників та інших матеріальних засобів, а облік особового складу - щомісяця, контролювати якість занять з питань додержання вимог безпеки на заняттях і під час роботи; своєчасно готувати і надсилати до штабу бригади відповідні донесення. Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Згідно ст. 32 цього ж Статуту, за своїми військовими званнями начальниками є, зокрема, молодші офіцери - для сержантів, прапорщиків і мічманів однієї з ними військової частини і старшин, солдатів і матросів. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», особам уповноваженим на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі ОСОБА_5 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб. Відповідно до ст.ст. 6, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військові посади (штатні посади, що підлягають заміщенню військовослужбовцями) і відповідні їм військові звання передбачаються у штатах (штатних розписах) військових частин, кораблів, органів військового управління, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів. Військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством. На військових посадових осіб поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції». Згідно з положеннями Примітки 1 до ст. 364 Кримінального кодексу України лейтенант ОСОБА_5 є службовою особою. Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_5 , усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин за наступних обставин. Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 за №168 (далі Постанова) , на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) Відповідно до п. 3 Телеграми Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів, зокрема рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Так, згідно посадових обов`язків, майор ОСОБА_5 відповідає за організацію несення внутрішньої служби у батальйоні, в тому числі охорони місця дислокації 1 стрілецького батальйону. Наприкінці липня 2022 року, до місця тимчасової дислокації 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 прибули військовослужбовці солдат ОСОБА_7 та старший солдат ОСОБА_8 , до обов`язків яких було визначено охорона і обслуговування зазначеного командно-спостережного пункту. Після прибуття вказаних військовослужбовців, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди. Так, ОСОБА_5 повідомив підлеглих військовослужбовців ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що їм необхідно надати йому неправомірну вигоду по 70 000,00 грн. за вчинення дій в їх інтересах у вигляді сприяння у проходженні ними військової служби в умовно безпечному місці (місці тимчасової дислокації 1 стрілецького батальйону), розташованого поза межами безпосереднього зіткнення з ворогом, а у разі їх відмови, ОСОБА_5 , використовуючи своє владне становище, віддасть їм наказ про проходження служби на лінії безпосереднього зіткнення з ворогом. При цьому, з метою конспірації злочинних дій, ОСОБА_5 вказав, що неправомірну вигоду необхідно буде передавати через молодшого сержанта ОСОБА_9 , про що ОСОБА_5 також повідомив ОСОБА_9 . Усвідомлюючи протиправний характер дій начальника штабу першого заступника командира 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_5 , військовослужбовці ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , звернулись до працівників правоохоронного органу та повідомили про вчинення кримінального правопорушення. З цього часу, військовослужбовці ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , діяли під контролем працівників правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 , спрямованої на вимагання та отримання від підлеглих військовослужбовців неправомірної вигоди за вчинення дій в інтересах останніх у вигляді сприяння у проходженні ними військової служби в умовно безпечному місці, розташованого поза межами безпосереднього зіткнення з ворогом, шляхом віддання відповідного наказу. В подальшому, близько 11 год. 00 хв. 30.11.2022, перебуваючи у місці тимчасової дислокації 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , майор ОСОБА_5 висунув вимогу підлеглим військовослужбовцям солдату ОСОБА_7 та старшому солдату ОСОБА_8 , через молодшого сержанта ОСОБА_9 , про необхідність надання йому, ОСОБА_5 неправомірної вигоди у виді грошових коштів в розмірі 70 000,00 грн. (сімдесят тисяч гривень) з кожного військовослужбовця за вчинення дій в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вигляді сприяння у проходженні ними військової служби в умовно безпечному місці, розташованого поза межами безпосереднього зіткнення з ворогом, шляхом віддання відповідного наказу. Після цього, ОСОБА_5 , 30.11.2022, близько 12 год. 50 хв., перебуваючи у місці тимчасової дислокації ротного опорного пункту НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , отримав від підлеглого військовослужбовця солдата ОСОБА_7 , через молодшого сержанта ОСОБА_9 , неправомірну вигоду у виді грошових коштів в розмірі 70 000,00 грн. (сімдесят тисяч гривень) за вчинення дій в інтересах ОСОБА_7 у вигляді сприяння у проходженні ним, ОСОБА_7 , військової служби в умовно безпечному місці, розташованого поза межами безпосереднього зіткнення з ворогом, шляхом віддання відповідного наказу. В подальшому, безпосередньо після отримання наведеної неправомірної вигоди ОСОБА_5 було затримано співробітниками поліції в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 30.11.2022 старшим слідчим в ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області підполковником поліції ОСОБА_10 , затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 . 01.12.2022 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та 02.12.2022 слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28.01.2023, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , із визначеним розміром застави у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (станом на 01.07.2022 2600 гривень), що відповідно складає 2 080 000 гривень.

Викладені обставини у своїй сукупності дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: матеріалами представництва внутрішньої безпеки 2 управління в Донецькій та Луганській областях ГУ ВБ СБ України від 30.10.2022, зібраними за заявою ОСОБА_11 ; заявою ОСОБА_11 про вчинення злочину від 30.10.2022; матеріалами представництва внутрішньої безпеки 2 управління в Донецькій та Луганській областях ГУ ВБ СБ України від 30.10.2022, зібраними за заявою ОСОБА_7 ; заявою ОСОБА_12 про вчинення злочину від 30.10.2022; матеріалами представництва внутрішньої безпеки 2 управління в Донецькій та Луганській областях ГУ ВБ СБ України від 30.10.2022, зібраними за заявою ОСОБА_8 ; заявою ОСОБА_8 про вчинення злочину від 30.10.2022; протоколами допитів в якості свідків заявників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , листом представництва внутрішньої безпеки 2 управління в Донецькій та Луганській областях ГУ ВБ СБ України від 29.11.2022 № 9/5-392нт; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 30.11.2022; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 30.11.2022; протоколами допитів в якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_5 , в якому міститься інформація про перерахування грошових коштів ОСОБА_15 , висновком експертів №7247/7243-22 від 19.01.2023, відповідно до якого вилучені у ОСОБА_5 під час затримання, у порядку ст. 208 КПК України, грошові кошти в сумі 70000 гривень за способом виготовлення і використаними засобами захисту відповідають банкнотам, що випущені в обіг Національним банком України; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності. З метою запобігання спробам з боку підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, сторона обвинувачення вважає за доцільне продовжити застосований щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 3 ст. 368 КК України передбачає основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна тобто кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, та яке, відповідно до примітки ст. 45 КК України є корупційним злочином, до якого не застосовуються норми звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у разі доведення провини в суді. Так, метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися ним від слідчого, прокурора та суду; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Наявність зазначених ризиків обґрунтовується наступним: 1) Оскільки санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 зможе через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк покарання, ухилятися від слідства та суду, залишивши військову службу, виїхати за межі району, області, України, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання. Водночас, ОСОБА_5 , маючи зареєстроване місце проживання на території Луганської області, в силу об`єктивних причин не має зареєстрованого місця проживання на території, підконтрольній Українській владі. 2) Перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно вплинути, шляхом погроз або вмовлянь, на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів, що призведе до зміни ними своїх показань або відмови від надання показань, під час досудового розслідування та розгляду справи у суді, оскільки досудове розслідування та збирання доказів ще триває, а свідки, в тому числі, являються підлеглими ОСОБА_5 , у зв`язку із чим, із застосуванням своїх зв`язків та вагомості посади, може мати змогу впливу на осіб, в тому числі тих, які проходять військову службу. 3) Підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень. Так, підозрюваний ОСОБА_5 через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, матиме можливість знищити речові докази чи документи по кримінальному провадженню, які можуть бути здобуті в ході досудового розслідування, оскільки слідство і збирання по ньому доказів триває. 4) Підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки серед військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , в силу займаної посади начальнику штабу першого заступника командира 1 стрілецького батальйону ВЧ НОМЕР_1 , має знайомства серед військовослужбовців та інших осіб, які зможуть сприяти останньому у впливі на здійснення досудового розслідування та прийнятті законного рішення у розумні строки по кримінальному провадженню. Відповідно до ст. 178 КПК України, встановлено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Стан його здоров`я та вік не перешкоджає продовженню обраного запобіжного заходу тримання під вартою. Крім цього, інші, більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин: особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та обрання такого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, які виникли внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 та може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом незаконного впливу на свідків з метою уникнення покарання, а також спробами ухилитися від слідства, та в подальшому, суду; особиста порука на адресу СУ ГУНП в Донецькій області та Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил не надходили письмові звернення осіб, які заслуговують на довіру та поручаються за підозрюваного, оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що окрім вище наведеного негативно характеризує його особистість; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу; домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що такий запобіжний захід не може забезпечити відсутності можливості впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиненню нових правопорушень, а також оскільки підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вищевказаних ризиків. Крім того, ОСОБА_5 з об`єктивних підстав проживає не за місцем реєстрації, а на території Донецької області, що, крім іншого, свідчить про наявність вищевказаних ризиків та можливість покинути розташування міста, області чи країни. При вирішенні питання про доцільність продовження застосуваного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прошу суд врахувати практику Європейського суду з прав людини. Таким чином, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Також, закріплена у ч. 1 ст. 75 КК заборона щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, засуджених за корупційний злочин, не містить винятків і є загальною, її дія розповсюджується на випадки, передбачені ч. 2 цієї статті та не залежить від порядку (особливостей) кримінального провадження. Таким чином, питання застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням до особи, яка вчинила корупційний злочин у кримінальному провадженні, яке здійснюється судом в загальному порядку, не виникає, бо зі змісту ч. 1 ст. 75 КК України випливає, що таке застосування є неможливим. При продовженні обраного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, прошу визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Згідно ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів на спеціальний рахунок, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків. При визначенні розміру застави, на ряду з положеннями ст. ст. 182, 183 КПК України, необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Розмір застави ОСОБА_5 прошу визначити з урахуванням наступних доводів. Так, згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини з аналогічних питань, а саме рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 № 12050/04, у якому Європейським судом підкреслено важливість оцінки, при визначенні розміру застави, шкоди, завданої злочином, рівня відповідальності підозрюваного та тяжкості злочину. При цьому Європейським судом з прав людини визнано правильним підхід національного суду Іспанії щодо необхідності врахування вказаних чинників за наявності сумнівів у тому, що застава, сума якої визначатиметься виключно пропорційно до майнового стану підозрюваного, зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передусім щодо участі у судовому розгляді справи. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні який ця особа обвинувачується. Суд вважає, що забезпечення більш високого стандарту охорони прав людини вимагає більш суворості в оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Відтак, професійне середовище, теж має братися до уваги при визначенні суми застави з метою забезпечення її ефективності як засобу попередження ухилення від юридичної відповідальності. Враховуючи характер кримінального провадження, розслідуваного відносно ОСОБА_5 , встановлену суму неправомірної вигоди, у органу досудового розслідування немає підстав вважати, що застава, сума якої визначатиметься виключно до ступеню тяжкості злочину, зможе забезпечити реалізацію мети обрання запобіжного заходу, та керуючись ч. 5 ст. 182 КПК України, яка передбачає, що «у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно», необхідно визначити розмір застави ОСОБА_5 більше ніж максимальні межі застави визначені для осіб, які підозрюються у вчиненні тяжкого злочину. Виключність випадку та розмір застави ґрунтується на тому, що сума неправомірної вигоди отримана ОСОБА_5 складає 70 000 гривень при вищевказаних обставинах, тому сума застави у межах, передбачених ст. 182 КПК України для тяжких злочинів, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде стримуючим засобом до не порушення покладених на підозрюваного обов`язків. З урахуванням викладеного, підозрюваному ОСОБА_5 слід залишити без змін розмір застави у сумі 2 080 000 грн (два мільйони вісімдесят тисяч гривень), який забезпечить виконання ним, передбачених КПК України обов`язків та належну процесуальну поведінку. Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська продовжено до 01.05.2023. Враховуючи викладене, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як єдиний захід, який може запобігти вказаним ризикам. Враховуючи вищевикладене, слідчий звертається до суду із зазначеним клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували, щодо клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак просили зменшити розмір застави для підозрюваного.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25.01.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.03.2023 року.

Ухвалою, слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2023 року продовжено строку досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, до п`яти місяців, тобто до 01.05.2023 року.

Прокурором, слідчим доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні умисного тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Підозрюваний, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Запобігти зазначеним ризикам можливо лише шляхом продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного строком до 60 діб. Судом не встановлено дієвих стримуючих чинників, які б забезпечили належну процесуальну поведінку підозрюваного, отже, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик, що підозрюваний може іншим чином перешкоджати кримінальному правопорушення, слідчий суддя, вважає, не обґрунтованим і таким, що не знайшов свого підтвердження під час судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, суд вважає, залишити раніше визначений ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська 25 січня 2022 року розмір застави, а саме: заставу у розмірі 800 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 2 080 000 гривень, що буде достатнім для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а тому у задоволенні клопотання захисника, щодо зменшення розміру застави слід відмовити у зв`язку з його не обґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197,199 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та обороні сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 22 квітня 2023 року, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначену відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у кримінальному провадженні, у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (станом на 01.07.2022 2600 гривні), що відповідно складає 2 080 000,00 гривень залишити без змін.

У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_5 встановленої застави у розмірі 2 080 000,00 гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком до 22 квітня 2023 року, виконувати наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду або прокурора, слідчого;

- не відлучатися з поза межі Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, якщо такі маються.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в доход держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1