Справа № 308/3562/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2023 слідчим відділом Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000280 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Із внесеного клопотання, погодженого з прокурором вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим вироком Ужгородського міськрайонного суду від 16.12.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з випробувальним строком на 3 роки, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин:

Так, 03.02.2023, близько12 годин 02 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні супермаркету «Велмарт», який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 168, діючи з прямим умислом, таємно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до стелажу на якому знаходилися різного виду шоколадки та з верхньої полки стелажу шляхом вільного доступу взяв 5 шт. шоколаду «Milka» з цілими лісовими горіхами молочною та карамельною начинкою 300 г., вартість 1 шт. згідно довідки про вартість товару, яку надав представник потерпілого ОСОБА_9 становить 108 грн. 88 коп., та підійшовши до ОСОБА_8 , з метою приховування склав йому в рюкзак, вищевказані шоколадки. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_8 пішли в сторону виходу, однак не вийшли з приміщення «Велмарту» та не змогли довести злочин до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками супермаркету «Велмарт» при спробі покинути магазин з викраденим майном, загальна вартість якого становить 544 грн. 40 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

09 лютого 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від громадянина ОСОБА_10 , протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 , протоколом огляду відеозапису від 08 лютого 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від пяти до восьми років. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити спроби незаконного впливу на представника потерпілого, свідків шляхом залякування чи інших протиправних дій, окрім того може здійснювати психологічний тиск та погрози, змусивши відмовитись від дачі показів. Крім цього, ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України в період іспитового строку, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі наведеного просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та просив обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, Ужгородський РУП ГУНП в Закарпатській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000280, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України.

У рамках даного кримінального провадження 09.02.2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , має зареєстроване місце проживання, тимчасово не працює, раніше судимий, вчинив злочин під час відбування іспитового строку.

Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), зазначив: «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії).

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушенні повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від громадянина ОСОБА_10 , протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 , протоколом огляду відеозапису від 08 лютого 2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 .

Слідчий суддя також враховує, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Окрім цього, слідчий суддя бере до уваги й ті обставини, що підозрюваний перебуваючи на волі може незаконно вливати представника потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні. Будучи раніше судимим може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти спроби незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення.

На думку слідчого судді, з огляду на вказані вище обставини, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_4 .

Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання сторони обвинувачення, оскільки прокурором в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_4 , свободу, а тому доводи захисника стосовно недоведеності неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слід визнати непереконливими.

Крім того, наявність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, підтверджується матеріалами провадження, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , зокрема, вчинення злочину під час іспитового строку, тяжкістю вчиненого злочину та покаранням що загрожує йому.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення у якому підозрюється, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених цим Кодексом, становить 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті гривень 00 коп.) грн., оскільки, на думку слідчого судді саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та не порушує права підозрюваного.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 07 березня 2023 року з 14 год. 00 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується 09 квітня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті гривень 00 коп.) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрювану обов`язків два місяці.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1