ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/93/23 Справа № 695/499/23 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар учасники справи:ОСОБА_5
прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, стрільця-снайпера 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 , на утриманні має малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

13 лютого 2023 року старший слідчий СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_10 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без застосування застави у зв`язку із вчиненням злочину із застосуванням насильства.

В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначила, що ОСОБА_7 , 09.02.2023 близько 19 год. 00 хв., маючи корисливий мотив на заволодіння чужим майном та умисел спрямований на позбавлення життя потерпілої, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання, прибув на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_11 , де на подвір`ї домоволодіння зустрів останню та умисно наніс їй близько шести ударів рукояткою пістолета Макарова в область голови, чим спричинив ушкодження у вигляді забійних ран на голові з розтрощенням кісток черепа, від чого настала смерть потерпілої. Після цього, ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел, проник до середини житлового будинку, де знайшов та заволодів грошовими коштами загальною сумою 550 грн. 00 коп. та 8000 американських доларів США, після чого з місця скоєння злочину зник.

Крім того, ОСОБА_7 09.02.2023 близько 19 год. 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_11 , після застосування відносно останньої насильства, небезпечного для життя, а саме після нанесення ним тілесних ушкоджень у вигляді забійних ран на голові з розтрощенням кісток черепа, від чого настала смерть потерпілої, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з метою обернення транспортного засобу на свою користь, шляхом відкриття дверей салону за допомогою ключів, виявлених ним перед цим у прихожій кімнаті житлового будинку, проник до салону автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з НОМЕР_2 , 2016 року випуску, який на праві приватної власності належить ОСОБА_11 , та незаконно заволодів ним, шляхом запуску двигуна та подальшим зникненням на ньому з місця вчинення злочину.

11 лютого 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою обґрунтовано тим, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 лютого 2023 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з моменту затримання особи з 11.02.2023 року по 11.04.2023 року включно.

Ухвала суду обґрунтована тим, що існує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.

На думку слідчого судді жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу та просить змінити ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 лютого 2023 року та визначити підозрюваному відповідний розмір застави.

У апеляційній скарзі вказує, що невизначення розміру застави ОСОБА_7 є незаконним, так як останній підтримує відносини зі своїми родичами та близькими, має на утриманні малолітню дитину, тобто має сталі та міцні соціальні зв`язки.

Вважає, що підозрюваному немає сенсу переховуватися від органів слідства, більше того навіть не має такої можливості, так як паспорту для виїзду за кордон не має, заощаджень для нелегального способу життя немає.

На думку апелянта, ризик впливу на свідків є надуманим, оскільки з останніми вже проведені всі необхідні слідчі дії, а також вони не є очевидцями скоєного кримінально правопорушення.

Апелянт вважає, що слідчим суддею належним чином не мотивовано оскаржуване рішення в частині невизначення розміру застави та не прийнято до уваги те, що така позиція фактично позбавляє підозрюваного можливості обрати альтернативний триманню під вартою запобіжний захід.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, може застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтям 177, 178, 183 КПК України.

Застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 і прийшов до правильного переконання, що у даному кримінальному провадженні наявні достатні підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, з чим закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку колегії суддів, слідчий суддя вірно встановив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема, на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вірно застосував до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризику, зазначеного у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який дає підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Доводи адвоката ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що підозрюваному немає сенсу переховуватися від органів слідства та він не має такої можливості, на думку колегії суддів не спростовує правильності висновків слідчого судді щодо наявності вказаного ризику, що є підставою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що слідчим суддею при розгляді клопотання не вмотивовано оскаржуване рішення в частині невизначення розміру застави та те, що підозрюваний позбавлений можливості обрати альтернативний запобіжний захід, є безпідставним та спростовується текстом ухвали.

Так, слідчим суддею вірно застосовано положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України та при обранні запобіжного заходу правильно враховано те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, у зв`язку з чим розмір застави не визначався.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується і апеляційний суд, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбачених КПК України.

Отже, апеляційна вимога адвоката ОСОБА_8 щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням відповідного розміру застави, задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, суттєвими не являються і не є визначеними законом підставами для зміни оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись статтями 183, 193, 194, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді