Справа № 350/1159/22
Номер провадження 1-кп/350/140/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 26.04.2022 за №000024 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, неодруженого (розлученого), який має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

з участю сторін криміаного провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

У провадженні Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 26.04.2022 за №000024 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

05.12.2022 обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання, у якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України на підставі ст.45 КК України у зв`язку з тим, що він щиро кається у вчиненні кримінального проступку, активно сприяв його розкриттю, зокрема дає визнавальні покази.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що вважає клопотання обвинуваченого таким, що підлягає задоволенню, оскільки для цього є всі підстави передбачені ст.45 КК України, зокрема ОСОБА_3 після вчинення кримінального правопорушення щиро покаявся та активно сприяв розкриттю кримінального проступку.

Дослідивши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження та вивчивши його матеріали, суд прийшов до таких висновків.

ОСОБА_3 обвинувачується в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Згідно з обвинувальним актом, кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

ОСОБА_3 будучи споживачем наркотиків та знаючи, що канабіс є наркотичною речовиною, обіг якої заборонено, 22.04.2022 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин знайшов біля міського озера в м.Долина наркотичну речовину - канабіс та усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи їх настання, маючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичну речовину з метою її подальшого використання для власного споживання, переніс до свого житлового будинку АДРЕСА_1 , чим грубо порушив вимоги ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори». Вдома ОСОБА_5 декілька разів вживав вказаний наркотичний засіб шляхом паління, за допомогою металевого наперстку в полімерній основі. В результаті цього, в наперстку утворилась кіптявя, в складі якої наявний особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракт канаібісу, який ОСОБА_3 зберігав з метою повторного вживання, без мети збуту. 25.04.2022 приблизно о 19.00 год. ОСОБА_3 , зберігаючи при собі наркотичну речовину канабіс та металевий наперсток в полімерній основі із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, направився у сел.Перегінське, де був зупинений жителями зазначеного селища та працівниками поліції на вул. Велика, після чого добровільно видав рослинну речовину в паперовому згортку, яка відповідно до висновку експерта від 02.05.2022 містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, а саме канабіс, кількістю в перерахунку на суху речовину - 0,1242 грама та металевий наперсток в полімерній основі, на поверхні якого відповідно до цього ж висновку експерта виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, вагою 0,4261 грама, які останній незаконно придбав та зберігав при собі з метою власного споживання, без мети подальшого збуту.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як визначено в ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови №12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", роз`яснив, що особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК України умов і підстав. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Відповідно до ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У пункті третьому вищезазначеної постанови, Пленум також роз`яснює, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст.45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України.

Судом встановлено, що у відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком, який не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень.

Судом також встановлено, що вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2017 затверджено угоду від 23.11.2017 про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та визначено йому, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання; визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в перерахунку в грошовому виразі становить тисячу сімсот гривень.

Відповідно до ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення злочину до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

З матеріалів справи установлено, що ОСОБА_3 сплатив штраф, розмір якого йому було призначено вищезазначеним вироком суду, що свідчить про відбуття ним призначеного покарання. Відомостей про те, що ОСОБА_3 протягом року з дня відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, серед матеріалів справи немає.

Отже в розумінні ст.45 КК України ОСОБА_3 вважається таким, що вчинив кримінальне правопорушення вперше, оскільки його судимість за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2017 погашена у встановленому законом порядку.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона дійсно відверто, а не уявно визнає свою провину, висловлює щирий жаль з приводу вчиненого, що насамперед повинно виражатись в бажанні особи виправити ситуацію, що склалася та свідчити про готовність особи нести покарання.

Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Однак, у матеріалах справи відсутні дані, на підставі яких суд міг би встановити, що обвинувачений ОСОБА_3 висловлював відверто щирий жаль з приводу ймовірно скоєного ним кримінального проступку та піддавав критичній оцінці чи осуду свою поведінку. Серед матеріалів справи також відсутні дані які б свідчили, що обвинувачений якимось чином бажає виправити ситуацію, що склалась та не допустити її повторення, як і не висловлював своєї позиції з приводу готовності понести покарання, у зв`язку із ймовірним вчиненням ним кримінального проступку.

До висновку про те, що обвинувачений не зацікавлений у запобіганні вчинення ним аналогічних кримінальних правопорушень, суд прийшов беручи до уваги також ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2017 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення шляхом затвердження угоди про визнання винуватості між ним та прокурором та піддавався відповідному покаранню, яке відбув.
За таких обставин, зазначення у клопотанні «я щиро каюсь» свідчить про певний формалізм у підході обвинуваченого до можливості звільнення його від кримінальної відповідальності та несвідчить про те, що обвинувачений справді щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення, надає критичну оцінку своєї протиправної поведінки, бажає виправитись та в майбутньому не вчиняти такого ж кримінального проступку. Водночас будь-яких інших відомостей про щире каяття обвинуваченого та доказів на підтвердження існування вищезазначених ознак щирого каяття матеріали справи не містять.
Активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

На підтвердження активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення обвинувачений у своєму клопотанні посилається на те, що він «дає визнавальні покази».

Водночас такі доводи не містять за собою доказового підґрунтя, оскільки суду не надано жодного доказу, який би свідчив про активне сприяння розкриттю проступку з боку обвинуваченого, в тому числі про надання ОСОБА_3 під час досудового розслідування визнавальних показань.

Зазначення в обвинувальному акті про активне сприяння ОСОБА_3 у розкритті кримінального проступку без надання доказів такої поведінки, а також твердження прокурора у судовому засіданні про цю обставину як доведений факт, судом також розцінюється як формальність, яка перешкоджає суду на даній стадії вирішити клопотання обвинуваченого на підставі ст.45 КК України .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутність таких складових дійового каяття, як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення виключає звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст.309 ч.1 КК України на підставі ст.45 КК України.

За наведених обставин, клопотання задоволенню не підлягає, а справа підлягає подальшому розгляду.

Керуючись ст. 45 КК України, ст. ст.284, 369 - 372 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.

Судове провадження продовжити в загальному порядку.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: