Справа № 405/403/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001435 від 16.06.2021, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кропивницький, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

встановив:

ОСОБА_8 вчинив необережне тяжке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

Так, 15 червня 2021 року близько 07 годин 20 хвилин, ОСОБА_6 знаходився на території прилеглій до автозаправочної станції ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», що розташована по вул. Полтавська 69а, у м. Кропивницький, де він працює на посаді завідуючого господарством та де у той час займався покосом трави на газоні вказаної автозаправочної станції, що поряд з пішохідною доріжкою проїжджої частини вказаної вулиці, за допомогою бензинової моторної коси (тримера).

У вищезазначений час до ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_9 , який проживає неподалік та який був обурений косінням потерпілим трави в ранковий час, оскільки шум від роботи вказаної моторної коси заважав йому та його рідним відпочивати, тому він мав на меті з`ясувати відносини з останнім та припинити його діяльність, хибно вважаючи, що той порушує спокій його сім`ї.

Переконавшись, що саме ОСОБА_6 здійснював косіння трави у вказаний час, в ході розмови з потерпілим у ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , діючи з необережності по відношенню до наслідків, що можуть настати, що виражалася у формі злочинної недбалості, а саме не передбачаючи можливості спричинення ОСОБА_6 саме тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, хоча він повинен був і міг передбачити настання зазначених наслідків, відразу після виникнення умислу, завдав потерпілому одного удару кулаком правої руки в область обличчя з ліва. В свою чергу, ОСОБА_6 не очікуючи вказаного удару, отримавши удар в обличчя втратив свідомість, після чого фізично не маючи змоги контролювати своє падіння та можливо пом`якшити його, впав на тверде покриття пішохідної доріжки і вдарився потилицею об виступаючу поверхню бетонованого бордюру.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми: рани потиличної ділянки голови, лінійного перелому потиличної кістки зліва з переходом на основу черепа (великий потиличний отвір, задню стінку лівої клиноподібної пазухи), забої речовини головного мозку в ділянці обох лобних часток, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, вказав, що вранці 15.06.2021, перебуваючи за адресою проживання по АДРЕСА_3 , почув звук косіння трави. Пізніше зрозумів, що траву косять на автозаправній станції. Вийшов на вулицю, підійшов до працівника станції для з`ясування відносин, оскільки вказані дії заважали йому відпочивати. Під час розмови виник конфлікт, після чого він кулаком правої руки наніс ОСОБА_6 один удар в область обличчя зліва, розвернувся і пішов додому. Не мав наміру на спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

У вчиненому щиро кається.

Заявлені цивільні позови прокурора та потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав в повному обсязі, в частині відшкодування моральної шкоди потерпілому - не визнав.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його вина доводиться наданими та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами, обсяг яких визначений з врахуванням думки учасників кримінального правопорушення, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , згідно яких 15.06.2021 близько 07:10-07:20 знаходився на робочому місці, на АЗС, що по вул.Полтавська, 69, де косив траву. До нього підійшов ОСОБА_8 і став з`ясовувати хто він і чого косить траву, після чого «вскипів». Далі що відбувалося не пам`ятає, прийшов до тями у лікарні. Приблизно 2 місяці проходив курс лікування у госпіталі. Надалі в м.Києві, в інституті нейрохірургії. Будь-якої матеріальної допомоги зі сторони обвинуваченого не отримував. Має сильні головні болі, почали рости кісти в результаті заподіяння тілесних ушкоджень, з`явилися приступи епілепсії. На даний час повноцінно працювати не може. Йому заборонені перевантаження, стреси. Має на утриманні сім`ю, за наслідками отриманої травми 15.06.2021 йому встановили ІІІ групи інвалідності;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.10.2021, згідно якого слідчим СУ ГУНП в Кіровоградський області, в присутності двох понятих, пред`явив для впізнання потерпілому ОСОБА_6 фотознімки 4 осіб, серед яких на фото №2 останній впізнав особу, якою є ОСОБА_8 , що зранку 15.06.2021 перебував на АЗС по вул.Полтавська, з яким виникла розмова з приводу косіння трави, після чого він втратив свідомість (т.1, а.п.89-94);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.10.2021, згідно якого слідчий СУ ГУНП в Кіровоградський області, в присутності двох понятих, пред`явив для впізнання свідку ОСОБА_10 фотознімки 4 осіб, серед яких на фото №3 остання впізнала особу, яку бачила біля стели АЗС «БРСМ», що на Полтавській, почула хлопок, а надалі вказаний хлопець постоявши пару секунд, почав перелазити через огорожу та перебігати через дорогу, якого вона сфотографувала На знімку №3 зображений ОСОБА_8 (т.1, а.п.135-139);

-протоколом огляду предмету від 28.10.2021, згідно якого слідчим СУ ГУНП в Кіровоградський області оглянуто наданий свідком ОСОБА_10 мобільний телефон HUAWEI, на якому мається зображення, що створене 15.06.2021 о 07:21 год., про що остання повідомила під час пред`явлення особи для впізнання (т.1, а.п.141-144);

-протоколом огляду предмету від 27.10.2021, згідно якого слідчим СУ ГУНП в Кіровоградський області оглянуто DVD-R диск, на якому мається зображення з камер відеоспостереження, встановлених на АЗС «БРСМ Нафта», а саме відеозапис «ch02_1800», по вул.Полтавська, в м.Кропивницький (т.1, а.п.156-161);

-протоколом огляду предмету від 20.10.2021, згідно якого слідчим СУ ГУНП в Кіровоградський області оглянуто DVD-R диск, на якому мається зображення з камер відеоспостереження, встановлених по вул.Полтавська, в м.Кропивницький, а саме відеозапис «NVR_ch8_main_0000_0000.dav» (т.1, а.п.166-169);

-протоколом огляду місця події від 09.11.2021, згідно якого слідчим СВ СУ ГУНП в Кіровоградській області за участю потерпілого ОСОБА_6 , з використанням відеокамери, оглянуто прилеглу територію автозаправної станції ТОВ «Евро Смарт Пауер», що по вул.Полтавська, 69а, м.Кропивницький (т.1, а.п.172-173);

-висновком судово-медичного експерта №776 від 15.11.2021, згідно якого:

відповідно до наданої медичної документації у гр. ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми: рани потиличної ділянки голови, лінійного перелому потиличної кістки зліва з переходом на основу черепа (великий потиличний отвір, задню стійку лівої клиноподібної пазухи), забої речовини головного мозку в ділянці обох лобних часток;

В наданій медичній документації не описана характеристика рани, а саме її краї, наявність чи відсутність осаднень біля країв рани, наявність чи відсутність тканинних перетинок в дні рани, розташування рани відносно її кінців, а дана загальна характеристика рани - забійна, що дає підстави говорити що рана утворилась від дії тупого предмету.

Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого(их) предмету(ів), можуть відповідати строку вказаному в постанові та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення, згідно п.2.1.3.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.

Враховуючи локалізацію та характер перелому кісток черепу, наявність забою головного мозку в ділянках обох лобних часток з більш вираженою зоною забою головного мозку в ділянці правої півкулі, можна говорити про те, що вищеописані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим предметом, при падінні з положення стоячи та контактом лівою потиличною ділянкою голови з тупим предметом з переважною поверхнею.

Характер рани (забійна) та характер перелому кісток черепу (лінійний), виключає можливість утворення тілесних ушкоджень від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею.

В наданій медичній документації не описані будь-яких тілесних ушкоджень і ділянці обличчя та тулубу потерпілого ОСОБА_6 , що не дає можливості більш конкретно визначити, яке саме було падіння (самовільне чи з наданим прискоренням) (т.1, а.п.220-222);

-висновком судово-медичного експерта №827/776 від 04.12.2021, згідно якого:

Відповідно до наданої медичної документації у гр. ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми: рани потиличної ділянки і голови, лінійного перелому потиличної кістки зліва з переходом на основу черепа (великий потиличний отвір, задню стінку лівої клиноподібної пазухи), забої речовини головного мозку в ділянці обох лобних часток.

При проведенні судово-медичної експертизи лікар судово-медичний експерт враховує тільки об`єктивні дані, а саме наявність тілесних ушкоджень, викладених у медичній документації, а не спирається на покази свідків так як покази свідків можуть змінюватись в ході проведення досудового розслідування, тому при проведенні даної експертизи покази свідків до уваги не брались.

Враховуючи локалізацію та характер перелому кісток черепу, наявність забою головного мозку в ділянках обох лобних часток з більш вираженою зоною забою головного мозку в ділянці правої півкулі, можна говорити про те, що вищеописані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим предметом що могло бути при падінні з положення стоячи та контактом лівою потиличною ділянкою голови з переважною поверхнею.

В наданій медичній документації не описані будь-яких тілесні ушкодження в ділянці обличчя та тулубу потерпілого ОСОБА_6 , що не дає можливості більш конкретно визначити, яке саме було падіння (самовільне, чи з наданим прискоренням).

Однак, вивчивши протокол огляду предмету від 27.10.21 ( відеозапис на диску з фіксацією моменту заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень), де відображено нанесення особою -2 одного удару правою рукою в ліву частину обличчя особи -1, внаслідок чого останній падає на асфальтне покриття, можна говорити про механізм утворення вищезазначених тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_6 при падінні з положення стоячи з наданим прискоренням (т.1, а.п.225-227);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.12.2021, згідно якого слідчий СВ СУ ГУНП в Кіровоградській області, за участю підозрюваного ОСОБА_8 , із застосуванням безперервного відеозапису, провів слідчий експеримент щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , під час якого ОСОБА_8 добровільно розповів та показав механізм та спосіб нанесення вказаних ушкоджень (т.2, а.п.18-20).

Приведені вище та дослідженні судом докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, інкриміноване органом досудового розслідування.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_8 за ст.128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_8 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_8 вчинив нетяжкий злочин, як особу за місцем проживання характеризується посередньо, згідно довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» від 19.11.2021 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за допомогою не звертався; у відповідності до висновку судово-психіатричного експерта №465 від 21.12.2021 КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» ОСОБА_8 в момент скоєння правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки, внаслідок вживання інших стимуляторів (амфетаміну) (згідно MKF-10, F-15), проте вказані психічні розлади не досягають ступені душевного захворювання і недоумкуватості. Тому у відношенні інкримунуємого йому діяння слід вважати осудним. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує; відповідно до довідки КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер КОР» знаходиться під наглядом з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання амфетамінів, зловживання із шкідливими наслідками з 2019 року; на утриманні має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, наданої Подільським районним відділом з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області результати оцінки ризику вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення показали середній ступінь, результати оцінки ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, показали високий ступінь.

Так, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Розкаяння передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину, добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Крім того, системний аналіз кримінального закону свідчить про те, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, в тому числі й під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

З огляду на викладене, щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Про щире каяття ОСОБА_8 його поведінка не свідчить, оскільки вибачення від останнього потерпілому ОСОБА_6 не надійшло, ОСОБА_8 за весь час досудового розслідування та судового слідства не робив намірів відшкодувати спричинену шкоду, щирість у його словах відсутня.

Тому, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, наслідки суспільно - небезпечного діяння, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, складену досудову доповідь, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ст.128 КК України, у максимальному розмірі.

При цьому, враховуючи, що під час досудового розслідування кримінального провадження та у суді ОСОБА_8 визнав вину у вчиненому злочині, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні малолітню дитину, з врахуванням позиції потерпілого, який не заперечував щодо можливості призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає, що виправлення та перевиховання останньогоможливе без ізоляції від суспільства, з призначенням випробування з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, що на думку суду буде необхідним та достатнім для можливого виправлення, перевиховання та профілактики вчинення нових злочинів ОСОБА_8 .

Окрім того, відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час судового розгляду Кіровоградською обласною прокуратурою, в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної ради та КНП «Кіровоградська обласна лікарня КОР», заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 на користь обласного бюджету 25 561 грн. 80 коп. за стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 .

Враховуючи підтвердження заявленої суми позову належними доказами та визнання позовних вимог обвинуваченим, суд приходить до висновку про необхідність задоволення цивільного позову Кіровоградської обласної прокуратури в повному обсязі.

Окрім того, потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов, у якому останній просить стягнути з ОСОБА_8 на його користь матеріальну шкоду пов`язану з лікуванням та купівлею лікарських засобів в сумі 18 913,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 700 000 грн.

Цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди потерпілого ОСОБА_6 в розмірі 18 913,00 грн. підлягає задоволенню, як обґрунтований та оскільки згідно зі ст.128 КПК України та ст.1166 ЦК України, шкода, заподіяна злочинними діями, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України, фізична особа, яка зазнала душевних страждань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодження здоров`я, має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також, згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно цивільного позову ОСОБА_6 встановлено, що внаслідок вчинення відносно потерпілого кримінального правопорушення, останній на протязі тривалого часу неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в різних медичних установах, а також амбулаторно звертався для обстеження, у нього морально погіршився психічний стан, він погано відпочиває, втратив нормальний сон. З`явилися залишкові явища перенесеної важкої ЧМТ. Невропатологічна МСЕК встановила йому ІІІ групу інвалідності. При цьому, йому протипоказані значні фізичні та психічні навантаження.

Так, внаслідок противоправних діянь ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_6 терпів фізичний біль та певні незручності, лікувався, страждає на безсоння, головні болі, порушені його життєві зв`язки та активне громадське життя, тому, враховуючи засади справедливості, виваженості та розумності, суд вважає, що позов в частині відшкодування завданої моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, а саме у розмірі 200 000 грн.

Також, у відповідності до положень ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 13.12.2021 з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 2106, 1982 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номер і серія державного номерного знаку НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_8 .

З огляду на те, що заявлені в рамках даного кримінального провадження, задоволені цивільні позови, підстави щодо скасування арешту відсутні.

Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370-371, 373-374, 376 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 /два/ роки, поклавши обов`язки відповідно до ч.1 ст.76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Контроль за поведінкою ОСОБА_8 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППНОМЕР_3 , на користь потерпілого ОСОБА_6 18 913,00 грн. /вісімнадцять тисяч дев`ятсот тринадцять гривень/ в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 200 000 грн. /двісті тисяч/ в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов Кіровоградської обласної прокуратури про стягнення вартості лікування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППНОМЕР_3 , на користь КНП «Кіровоградська обласна лікарня КОР» витрати понесені на лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 25 561,80 грн. /двадцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят одна гривня вісімдесят копійок/.

Речові докази:

відеозапис «ch02_1800», що міститься на оптичному диску для лазерних систем зчитування; відеозапис «NVR_ch8_main_0000_0000.dav», що міститься на оптичному диску для лазерних систем зчитування, - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1