1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2689/23 1-кс/335/915/2023
03 квітня 2023 року м. Запоріжжя
28.03.2023, під час проведення огляду місця події, поблизу будинку №33 по вул. Велика в м. Гуляйполе, Пологівського району, Запорізька область в автомобілі марки «Opel» моделі «Vectra» д.р.н. НОМЕР_2 номер шасі кузова рами НОМЕР_3 в кузові зеленого кольору, в багажному відсіку якого було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Opel» моделі «Vectra» д.р.н. НОМЕР_2 номер шасі кузова рами НОМЕР_3 в кузові зеленого кольору; задню плиту блоку двигуна автомобіля КАМАЗ; Передню плиту блоку двигуна автомобіля КАМАЗ; 3 головки блоку двигуна автомобіля КАМАЗ; фільтр очистки мастила «центрифуга»; радіатор опалення з автомобіля ВАЗ 2101-2107; радіатор опалення з автомобіля ГАЗ; шків на зернозбиральний комбайн ДОН-1500Б; колектор охолодження з зернозбирального комбайну; водяний колектор з автомобіля КАМАЗ; електро насос БЦ-1.1-18-У1.1; водяний компресор з зернозбирального комбайну; водяний колектор автомобіля КАМАЗ; 2 термостати із автомобіля КАМАЗ; колектор охолодження.
Опитаний військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_4 , пояснив, що близько о 08:00 год. 27.03.2023 проїжджаючи на автомобілі марки «Opel» моделі «Vectra» д.р.н. НОМЕР_2 по одній із вулиць села Полтавка, Пологівського району, Запорізької області назви якої не знає, помітив сільськогосподарську техніку та в подальшому викрав частину деталей та склав у вище вказаний автомобіль. Після чого вирішив проїхати по с. Полтавка, Пологівського району, Запорізької області із метою демонтувати та викрасти інші деталі із техніки, які викрав із сільськогосподарській техніці, яка була розташована на іншій території. Із вказаним майном був виявлений працівниками поліції в м. Гуляйполе, Пологівського району, Запорізької області, де його вилучили.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , автомобіль марки «Opel» моделі «Vectra» д.р.н. НОМЕР_2 номер шасі кузова рами НОМЕР_3 в кузові зеленого кольору належить ОСОБА_6 .
Таким чином, вилучені під час огляду місця події предмети, є тимчасово вилученим майном, які є предметом вчинення вказаного кримінального правопорушення, а вилучений автомобіль є знаряддям його вчинення.
Враховуючи те, що в разі несвоєчасного арешту вилученого майна, зацікавлені особи можуть відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, т.в.о. начальника СВ ВП №2 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області просить накласти арешт на вилучені в ході проведення огляду місця події предмети, які є тимчасово вилученим майном з забороню відчуження.
Слідчий підтримав подане клопотання, надавши відповідну письмову заяву.
У судове засідання представник володільця вилученого майна не викликався.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Вивчивши матеріали клопотання, перевіривши надані в його обґрунтування докази, слідчий суддя доходить до наступного висновку.
Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає наступне:
Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, до повноваженьслідчого судді - судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 3 - ч. 5 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься, зокрема й арешт майна, не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом
У клопотанні слідчий вказав, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду місця події, є збереження речових доказів, а саме запобігання їх пошкодженню, відчуженню чи знищенню вказаного майна. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно може містити сліди скоєння злочину, а також може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження,
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.
Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.
Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо відомостей про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно, на думку суду, є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.
Керуючись статтями 2, 7, 16, 40-1, 98, 107, 131, 170-175, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
Накласти арешт на речові докази з забороною відчуження, а саме на автомобіль марки «Opel» моделі «Vectra» д.р.н. НОМЕР_2 номер шасі кузова рами НОМЕР_3 в кузові зеленого кольору; задню плиту блоку двигуна автомобіля КАМАЗ; передню плиту блоку двигуна автомобіля КАМАЗ; 3 головки блоку двигуна автомобіля КАМАЗ; фільтр очистки мастила «центрифуга»; радіатор опалення з автомобіля ВАЗ 2101-2107; радіатор опалення з автомобіля ГАЗ; шків на зернозбиральний комбайн ДОН-1500Б; колектор охолодження з зернозбирального комбайну; водяний колектор з автомобіля КАМАЗ; електро насос БЦ-1.1-18-У1.1; водяний компресор з зернозбирального комбайну; водяний колектор автомобіля КАМАЗ; 2 термостати із автомобіля КАМАЗ; колектор охолодження.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1